OBH 3183/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Zsiga Jánosné
Az eljárás megindítása
	A Budapesti Fegyház és Börtönben fogvatartott R.S. panaszos azért fordult Hivatalunkhoz, mert nem a saját, hanem Sz.R. nevén ítélték el és bár az ügyében ítélkező bírósággal és egyéb hatósággal is közölte, hogy az eljárás megindulásakor hamis személyi adatokat szolgáltatott, ezen közlése ellenőrzésével kapcsolatos intézkedésre beadványának f. évi február 28. napján történt benyújtásáig nem került sor. 
	Minthogy az ügyben felmerült az Alkotmány 2. §-a (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból  fakadó jogbiztonság sérelmének gyanúja, vizsgálatot rendeltem el. 

A tényállás és a vizsgálat megállapításai:
	
	1./ Az 1993. július 22. napjától a Budapesti Fegyház és Börtönben büntetését töltő R.S. panaszos az ellene 2 rb. rablás miatt indított büntetőeljárás, valamint a büntetés-végrehajtás során Sz.R. személyi igazolványa felhasználásával az utóbbi személy adatait adta meg magáról. Ennek folytán a Pesti Központi Kerületi Bíróságnál 5. Fk. 30.739/1993. szám alatt folyamatban volt büntető ügyben Sz.R. néven ítélték el 2 rb. csoportosan elkövetett rablás bűntette miatt 5 évi fegyházbüntetésre és 5 évi közügyektől eltiltásra. Ugyanakkor a bíróság azt is megállapította, hogy a /valódi/ Sz.R-el szemben a PKKB 6. Fk. 30.503/1990. számú ügyben rablás és más bűncselekmény miatt kiszabott 3 év 2 hónap végrehajtása során alkalmazott kegyelem hatályát vesztette.
	Ezt követően a Pesti Központi Kerületi Bíróság az 5. Fk. 30.670/1994/2. számú, illetve a Fővárosi Bíróság a 21. Fkf. 73295/1994/2.  számú összbüntetési ítéletével összbüntetésbe foglalta a valójában R.S. panaszossal szemben 5 évi fegyház büntetést kiszabó alapítéletet, valamint a valódi Sz.R. tekintetében 3 év 2 hónapi szabadságvesztés-büntetést alkalmazó alapítéleteket és az összbüntetés tartamát 7 év 11 hónapban határozta meg. 
	Az ezidő szerint a Budapesti Fegyház és Börtönben az utóbb említett összbüntetést töltő R.S. panaszos büntetés-végrehajtási anyagának ellenőrzése során /elsősorban a fényképek alapján/ merült fel annak gyanúja, hogy nevezett elitélt valójában hamis személyi adatokkal tölti büntetését, aki ezt utóbb maga is elismerte.
	Az intézet parancsnoka ezt követően a személyazonosság tisztázása végett 1996. április 2. napján tett többirányú intézkedése során - egyebek között - minderről a Fővárosi Főügyészség büntetés-végrehajtási felügyeleti ügyészét is tájékoztatta.

	A történtekről ugyancsak értesített Pesti Központi Bíróság illetékes tanácsa ezután az iratokat megküldte a Fővárosi Főügyészség Gyermek- és Ifjúságvédelmi Osztályának, amely 1997. február 18. napján perújítási indítványt nyújtott be a Pesti Központi Kerületi Bírósághoz, mint a fiatalkorúak bíróságához. Az indítványnak helyt adó bíróság a perújítási eljárást 9. Fk. 30.284/1997. szám alatt elrendelte. Az ügyben 1997. július 1. napján került sor tárgyalás tartására, amelyet a bíróság - további iratok beszerzése végett - 1997. október 15. napjára napolt el. 
	A panaszos az 5. Fk. 30.739/1993. számú ügyben kiszabott 5 évi szabadságvesztés-büntetésből egyébként 1998. május 11. napján szabadulhatna, ha az összbüntetési ítéletet hatályon kívül helyeznék. 
	2./ A fentebb részletezett tények alapján a perújítási indítvány benyújtásának tényére tekintettel további vizsgálat lefolytatására nincsen  hatásköröm.
	Az adatok szerint az illetékes büntetés-végrehajtási szerv az ügyben szükséges intézkedést a tudomás szerzés után, még 1996. áprilisában nyomban megtette. A Pesti Központi Kerületi Bíróság pedig ugyancsak 1996. áprilisában küldte meg az iratokat további intézkedés céljából a Fővárosi Főügyészség Gyermek- és Ifjúságvédelmi Osztályának, amely viszont a perújítási indítványt csupán 1997. februárjában nyújtotta be az utóbb említett bírósághoz.
	Az ügyészi eljárás késedelmes voltával, s ennek keretében az esetleges mulasztásokkal kapcsolatban azonban nincsen vizsgálati jogosultságom.
	Az adott esetben sorrakerülő perújítási eljárás folyamán kifejtett ügyészi tevékenységet ugyanis a büntető bíróság előtti eljárásnak kell tekinteni. Az 1993. évi LIX. törvény 29. §-ában írt rendelkezés alapján pedig az országgyűlési biztos az ügyészség büntető bíróság előtti eljárását azért nem vizsgálhatja, mert az szorosan összefügg a bíróságnak -  az országgyűlési biztosi vizsgálat számára elzárt - tevékenységével. 

Budapest, 1997. szeptember 1.

Gönczöl Katalin