OBH 3173/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr.Kántor Ferenc
Az eljárás megindítása

B. Gy.-né budapesti lakos (panaszos)  az Országgyűlési Biztos Hivatalában rögzített beadványában előadta, hogy a csabrendeki Ibolya utcai lakóházuk és a földút között fekvő területet részaránytulajdona terhére kérte kiadni a földkiadó bizottságtól azt követően, mikor a földkiadó bizottság azt már másnak kiadta. Panaszos sérelmezte, hogy "fellebbezéssel élt a földkiadó bizottság 13-2/1994. számú határozata ellen", mert "ügyében a Földművelésügyi Hivatal nem hozott döntést, így nem biztosították számára a jogorvoslati lehetőséget, illetve a bírói út igénybevételének a lehetőségét". 

Mivel a rendelkezésre álló adatok alapján az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való jog megsértésére lehetett következtetni, az ügyben vizsgálatot rendeltem el. 

Megállapított tényállás és az ügy jogszabályi háttere

Panaszos által becsatolt és a rendelkezésre álló iratokból kitűnik, hogy a sérelmezett földrészletet a földkiadó bizottság a 13-2/1994. számú határozatával ifj. B. I. részaránytulajdonosnak adta ki. Megállapítható volt, hogy az 1993. évi II. törvény 5. § (1) bekezdése által előírt határidőben ifj. B. I. a sérelmezett földrészletet tartalmazó táblából való földkiadás iránti kérelmet nyújtott be a földkiadó bizottsághoz. B. I. kérelme ugyan a táblán belüli, a sérelmezett földrészlet melletti földrészlet aranykorona értékével azonos aranykorona értékű földdel (mely egykor édesapjáé volt) azonos aranykorona értékű föld kiadását jelölte meg, s mivel a táblán belüli sérelmezett földrészlettel azonos aranykorona értékű föld kiadására senki sem adott be földkiadási kérelmet a törvényes határidőben, - panaszos sem - így a földkiadó bizottság a sérelmezett földrészletet, az azt tartalmazó táblára érvényes kérelemmel és részaránytulajdonnal rendelkező B. I.-nek adta ki - más, a táblára érvényes határidőben beadott kérelemmel rendelkező földkiadásra jogosultakkal létrehozott - egyezség alapján. A földkiadó bizottság döntését 1993. szeptember 25. napján hozta meg, s e döntést tartalmazó említett számú, s 1994. II. 7-én kelt határozatot ifj. B. I.-nek kiadta. A határozat 1994. II. 17-én jogerőssé vált. 

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy panaszos a panasszal érintett táblából való földkiadásra irányuló szándékát tartalmazó levelét - mely érvényes földkiadási kérelemnek nem tekinthető - az 1993. évi II. törvény 5. § (1) bekezdésében írt jogvesztő határidőt - 1994. III. 24. napját - követően küldte el a földkiadó bizottsághoz 1994. IV. 21-én. E levélre válaszolva a földkiadó bizottság 1994. május 5-én kelt levelében panaszost arról tájékoztatta, hogy "mivel földkiadásra kérelmet nem nyújtott be, a kertje alatti területet a kérelmet benyújtó igénylők részére adták ki". Az 1993. évi II. törvény 5. §-ának (1) bekezdése szerint a földkiadó bizottságnak nem volt lehetősége panaszos jogvesztő határidő leteltét követő egy éven túl előterjesztett kérését teljesíteni. A panaszbeadványhoz csatolt iratok tanúsága szerint - ellentétben a panaszbeadványban foglalt állítással szemben - panaszos nem a földkiadó bizottság, 13-2/1994. számú határozatát fellebbezte meg az FM Veszprém Megyei Földművelésügyi Hivatalánál, hanem mint panaszos az FM Hivatalnak címzett 1994. május 30-án kelt levelében írja, "Hivatkozással a Csabrendeki Földkiadó Bizottság 74/1994. számú és 1994. május 5-én kelt elutasító levelére jelen beadványomban fellebbezéssel élek és kérem a T. Megyei Földművelésügyi Hivatalt, hogy az 1994. április 21-én kelt kérelmemnek helyt adni szíveskedjék." S panaszos levelét úgy folytatja, hogy "a háztáji terület és a kijelölt út közötti földrészt adás-vétel alapján szeretném megvásárolni". Panaszos által fellebbezésnek nevezett, de tartalma szerint annak nem tekinthető levelére a Hivatal a földvásárlás lehetőségéről és arról, hogy a földeladás nem tartozik a földkiadó bizottság hatáskörébe, panaszost tájékoztatta. 

Amennyiben panaszos a táblából részaránykiadás jogcímen földhöz szeretett volna jutni, úgy kérelmét a már említett törvényes határidőben kellett volna előterjesztenie a földkiadó bizottsághoz. Panaszos ezt elmulasztotta. A földművelésügyi hivatal eljárása panaszos alkotmányos jogait nem sértette, ezért az ügyben az eljárást alkotmányos visszásság hiányában meg kellett szüntetnem. Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost és az FM Veszprém Megyei Földművelésügyi Hivatalát is tájékoztattam. 

Budapest, 1998. január 26.

Dr. Polt Péter