OBH 1838/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Szabó Zoltán

Az eljárás megindítása

A panaszos beadványt nyújtott be az Országgyűlési Biztos Hivatalához, melyben sérelmezte, hogy elszenvedett közúti balesete ügyében hónapok óta nem kapott értesítést, majd kiegészítette azzal, hogy az ügyben a nyomozást megszüntették ami ellen panaszt jelentett be. 

Az ügyben az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésébe ütköző alkotmányos viszásság gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás

1996. május 8-án Bakos József r. alezredes a Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság szolgálati gépkocsijával a 11-es számú főúton gyalogosan kerékpárjával áthaladni szándékozó panaszost nagy sebességgel elütötte, melynek következtében - igazságügyi orvosszakértői vélemény szerint - 8 napon belül gyógyuló sérülést szenvedett. 

A kórházi zárójelentés és az orvosszakértői véleményben foglaltak közötti ellentmondásra figyelemmel a Veszprémi Igazságügyi Szakértői Intézetet rendelték ki. Az újabb szakvélemény a panaszos sérüléseinek gyógytartamát 8 napon belülinek minősítette és ezért a Komárom-Esztergom Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal a nyomozást 1997. január 13-án a Be. 139. §. (1) bekezdés a./ pontjának I. fordulata alapján - mert a cselekmény nem bűncselekmény, hanem szabálysértés - megszüntette és az iratokat a szabálysértési, illetve fegyelmi eljárás lefolytatására illetékes Tatai Városi Rendőrkapitányságnak megküldte. 

E határozat ellen a panaszos jogorvoslattal élt, amit a Komárom-Esztergom Megyei Főügyészség alaptalannak minősített, azt elutasította, egyben tájékoztatta a sértettet a balesettel összefüggésben keletkezett károk megtérítésének lehetséges módjairól is. 

Az ügy jogszabályi háttere

1949. évi XX. tv. a Magyar Köztársaság Alkotmánya  2. §. (1) bekezdés;
a Büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény;
a Szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvény;
az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.)

A vizsgálat megállapításai

A vizsgált ügyben a panaszos először az eljárás elhúzódását, a hatóság hallgatását sérelmezte, majd a nyomozást megszüntető határozat megállapításait. 

A hatóság hallgatása, esetleg mulasztása kétség kívül alkalmas lehet alkotmányos visszásság okozására.  

A gyanúsított magatartásának bűncselekményként vagy szabálysértésként történő értékeléséhez az okozott sérülés gyógytartamát meghatározó igazságügyi orvosszakértői véleményt kellett beszerezni. Az erre irányuló intézkedések kezdetben nem hozták meg a várt eredményt, a szakértői vélemény hiányos, majd ellentmondásos volt, ezért Szakértői Intézet kirendelése iránt kellett intézkedni. Ezen eljárási cselekmények foganatosítására a sértett sérüléseinek mikéntje és gyógytartamának tisztázása, a cselekmény helyes minősítése érdekében szükség volt, bár kétségtelen az eljárás menetét meghosszabbította. 

A tényállás maradéktalan tisztázása, a bizonyítékok beszerzése a nyomozóhatóság feladata -  az országgyűlési biztos pedig nem büntetőügyekben eljáró hatóság - ezért nincs lehetőségem sem az ügyben hozott határozatok ténybeli alapjának vizsgálatára, sem a bizonyítékoknak a nyomozóhatóságok helyett történő mérlegelésére, kivéve, ha a mérlegelés az alkotmányos korlátokat meghaladja, azonban erre nézve nem merült fel adat.

A szabálysértés fegyelmi hatáskörben történő elbírálásával kapcsolatban megállapítottam, hogy a szabálysértésről szóló 1968. évi I. törvény 28. §-a szerint a katona által  a szolgálati viszonya tartama alatt a szolgálati helyen, illetőleg a szolgálattal  összefüggésben elkövetett szabálysértést fegyelmi eljárás keretében kell elbírálni.  A (3) bekezdés értelmében jelen esetben katona alatt a rendőrt is érteni kell.

A rendelkezésre álló adatok alapján megállapítottam, hogy az eljáró hatóságok mulasztást, jogszabálysértést nem követtek el, alkotmányos visszásság nem keletkezett.  Erről az Obtv. 19. §. (1) bekezdése alapján a panaszost e jelentés megküldésével értesítem.

Budapest, 1997. 

Dr.  Polt Péter