OBH 1553/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása

A beadványa előterjesztése idején előzetes letartóztatásban lévő panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett panaszában sérelmezte, hogy az előzetes letartóztatás elrendelése óta mindössze két alkalommal hallgatták ki, továbbá a kiérdemelt "jutalom beszélőt" két alkalommal nem kapta meg, valamint a betegsége gyógyításához szükséges gyógyszereket nem biztosítják számára, azokat édesanyja szerzi be.

Eljárásom során a panaszbeadvány tanulmányozása mellett munkatársaim helyszíni vizsgálatot folytattak az előzetes letartóztatást foganatosító Fővárosi Büntetésvégrehajtási Intézetben.

Az ügy jogszabályi háttere és az érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság ügyészségéről szóló 1972. évi V. törvény 11. § c) pontja szerint az ügyész az ezen fejezetben írt felügyeleti tevékenysége során meghallgathatja a fogvatartottakat, illetve felülvizsgálhatja a büntető ügyben hozott határozatok végrehajtásával kapcsolatos panaszokat.

A Büntető eljárásról szóló 1973. évi I. törvény 87. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a hatóság köteles a terheltet részletesen kihallgatni.
A 132. § (4) bekezdése szerint a gyanúsítottat az alapos gyanú közlését követően - ha fogva van, huszonnégy órán belül - ki kell hallgatni. E határidőt attól az időponttól kell számítani, amikor a gyanúsítottat a nyomozó hatóság elé állították.

A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet X. fejezete rendelkezik az előzetes letartóztatás végrehajtásáról. A 118. § (1) bekezdésének f) pontja szerint az előzetesen letartóztatott anyagi és egészségügyi ellátásban részesül, gyógyszert térítés nélkül kap.
A 120. § sorolja fel azokat a jutalmakat, amelyekben az előzetesen letartóztatott részesíthető. Ezek: a) dicséret, b) annak engedélyezése, hogy soron kívül kapjon csomagot, c) látogató fogadása soron kívül, d) a személyes szükségletekre fordítható összeg növelése, e) tárgyjutalom, f) pénzjutalom, g) fenyítés elengedése.

A nyomozás törvényessége feletti felügyeletről és a nyomozás befejezése utáni ügyészi feladatokról szóló 7/1989. Legf. Ü. utasítás 6. § (2) bekezdése szerint az ügyész a terheltet kihallgatja, ha a) az előzetes letartóztatással vagy ideiglenes kényszergyógykezeléssel kapcsolatos intézkedések törvényessége és megalapozottsága, törvénysértések feltárása, kiküszöbölése vagy egyébként a nyomozás törvényessége feletti ügyészi felügyelet céljainak megvalósítása érdekében szükséges, illetve b) a terhelt kéri, ismételt kérelem esetén akkor, ha olyan új körülményre hivatkozik, amely az ügyész megítélése szerint a kihallgatását indokolttá teszi.
Az Országgyűlési Biztos eljárása során a következő alkotmányos jogokat vizsgálta az üggyel kapcsolatban.

A Magyar Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A 70/D. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
A (2) bekezdés úgy rendelkezik, hogy ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai

A bíróság által elrendelt előzetes letartóztatás megalapozottságának, a kényszerintézkedés időtartamának vizsgálata nem tartozik az országgyűlési biztos hatáskörébe.

A fogvatartott a fogvatartással összefüggő ügyében - a kérelem, bejelentés tárgyának a megjelölése nélkül - személyes meghallgatást kérhet az intézet szervezeti egységeinek a vezetőitől vagy a parancsnoktól, hozzájuk írásban közvetlenül is fordulhat. A helyszíni vizsgálat során a munkatársaim rendelkezésére bocsátott iratanyagban, illetve a számítógépes nyilvántartásban a panaszostól származó, a fogvatartásának körülményeivel összefüggő beadvány, kérelem nem volt fellelhető.

Panaszos sérelmezte, hogy előzetes letartóztatásának elrendelése óta mindössze két alkalommal hallgatták ki. Az országgyűlési biztos eljárása nem terjedhet ki annak vizsgálatára, hogy a nyomozó hatóság a büntetőeljárás során a tényállás felderítése érdekében az eljárás mely résztvevőit hallgatja ki, illetve azt milyen gyakorisággal teszi. Az 1973. évi I. törvény a nyomozó hatóságok feladatává teszi a bűncselekmények gyors és alapos felderítését, valamint a bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzését. A terhelt vallomása csak egy, a törvényben nevesített, de nem taxatíve felsorolt bizonyítási eszközök közül. A nyomozó hatóság dönt arról, hogy a tényállás gyors és alapos felderítése érdekében a bizonyítás mely eszközeit alkalmazza, kiket és milyen gyakorisággal hallgat ki.

Panaszos kifogásolta, hogy két alkalommal nem kapta meg a kiérdemelt jutalom beszélőt. A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet meghatározza azokat a jutalmakat, amelyek az előzetes letartóztatásban lévő fogvatartott részére adhatók. Vizsgálatom során megállapítottam, hogy panaszost két alkalommal jutalmazták, először egy szellemi vetélkedőn elért helyezése okán, másodszor pedig munkavégzése következtében. A jutalom első ízben dicséret, majd a látogató soron kívüli fogadásának engedélyezése volt. Az a körülmény, hogy jutalomként nem mindkét esetben a soron kívüli látogató fogadásának lehetőségét biztosították, nem teremt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot, mert a jutalom módját az Intézet határozza meg; a fogvatartott jutalmat érdemelhet ki, de nem annak valamely módját. Minden bizonnyal a külvilággal való gyakoribb kapcsolattartást eredményező jutalmazási mód volt panaszos számára a legkívánatosabb, azonban szeretném még egyszer hangsúlyozni, hogy az arra érdemes fogvatartottnak a jutalom módját az Intézet határozza meg a jogszabályban felsorolt módozatok közül. A konkrét esetben panaszosnak a jutalmazására második alkalommal okot adó magatartását jutalmazták "jutalom beszélővel". A jutalmazásra érdemes fogvatartotti magatartásból nem következik automatikusan a "jutalom beszélő".

Panaszos beadványában az előbbieken túl azt is sérelmezte, hogy a betegsége gyógyításához szükséges gyógyszereket nem kapta meg, azokat édesanyja biztosítja számára. Az egészségügyi törzslap szerint az 1996. május 3. és június 3. közötti időszakot panaszos a BV. Központi Kórházában töltötte kivizsgálás céljából. Az orvosi vizsgálatok a cukorbetegség kezdeti stádiumát állapították meg, kifejlődött cukorbetegséget azonban nem, ezért az orvosi konzílium diétát írt elő a panaszosnak. 1996 novemberétől egészségi állapota gyógyszeres kezelést igényelt, ezért ettől az időponttól kezdve Adebitet kapott. Az Intézet főorvosától azt a tájékoztatást kaptuk, hogy panaszos a cukorbetegség miatt szükséges gyógyszereket - hasonlóan a szívére adott gyógyszerhez - folyamatosan kapta. Vérnyomása a rendszeres gyógyszeres kezelés következtében teljesen normális szinten mozgott.

A helyszíni vizsgálat során kapott tájékoztatásra, illetve munkatársaimnak az Intézetben szerzett tapasztalataira figyelemmel az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg, eljárásomat befejeztem.

Budapest, 1999. március 30.

Dr. Polt Péter