OBH 1048/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:

Panaszos - kisteleki lakos - panaszában a helyi jegyző és a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal tulajdonostársával szembeni intézkedés iránti kérelmét elutasító döntéseit sérelmezte.
Eljárásom során  bekértem a megyei közigazgatási hivataltól az ügyre vonatkozó előzményi iratokat.

Alkalmazott jogszabályok:		Az építésügyről szóló 1964. évi III. törvény

					Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló					többször módosított 1957. évi IV. törvény

Érintett alkotmányos jog:		Az Alkotmány 57. § (5) bek. A Magyar Köztársaság-					ban a törvényben meghatározottak szerint mindenki 					jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és 					más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos 						érdekét sérti.

Megállapított tényállás:

Panaszos több éven keresztül kérte az építésügyi hatóságot, hogy kötelezze társtulajdonosát bizonyos munkálatok elvégzésére. Kérte továbbá a Hungária Biztosítóval és az Állami Biztosítóval közös vizsgálat tartását, valamint az ingatlan közművesítése nyomvonalának meghatározását, valamint tájékoztatást kért társtulajdonosa vízfogyasztásáról.
Az eljáró hatóságok a kérelmekre levélben válaszoltak, amelyből kitűnt, a kérelmek nem igényelnek hatósági kötelezéssel járó eljárást. 
Az első fokú hatóság végül az 997-5/1996. sz. határozatával elutasította panaszos építésügyi hatósági eljárás megindítására irányuló kérelmét a társtulajdonosával közösen kezelt lakóház felújítási, fenntartási problémáinak megoldására. A határozat elleni fellebbezést a megyei közigazgatási hivatal a 207-2/1997. sz. határozatával elutasította, biztosítva a határozat elleni bírói jogorvoslat lehetőségét.
Panaszos a határozat ellen keresetet nem nyújtott be.

A vizsgálat megállapításai:

Az első és másodfokú hatóság a több éve folyó eljárás során panaszos bejelentéseire, kérelmeire hatásköre hiányára hivatkozva csak tájékoztatást (levélben válaszolt) adott. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 42. § (1) bekezdése értelmében a közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

Azzal, hogy a hatóságok hatáskörük hiányát csak levélben és nem határozattal állapították meg, nem biztosították a panaszosnak az Alkotmányban biztosított jogorvoslat igénybevételének lehetőségét, ezzel alkotmányos visszásságot okoztak.

A jelen beadványban konkrétan sérelmezett első és másodfokú határozattal a hatóságok saját hatáskörükben orvosolták az alkotmányos visszásságot.
A határozatokkal kapcsolatos panaszt megvizsgálva megállapítottam, hogy azok megalapozottak. Panaszos által előterjesztett kérelmek elbírálása nem tartozik az építésügyi hatóság hatáskörébe.

Az iratok tanusága szerint a polgármesteri hivatal jogelődje a 248/1989. sz. határozatával kötelezte az ingatlan társtulajdonosát a Kistelek, Petőfi u. 31. sz. alatti ingatlanon lévő víz- és csatornavezetékek műszaki állapotának felülvizsgálatára.
A vizsgálat megtörtént, melyben megállapítása szerint a vezetéktől a lakóház nem vizesedhet.

1991-ben a megyei közigazgatási hivatal jogelődje 374-4/1991. sz. alatt tájékoztatta panaszost, hogy az ingatlan tulajdonosai kötelesek az építmény jókarbantartásáról gondoskodni. Az építésügyi hatóság nem látott indokot hatósági intézkedésre. Felhívta azonban panaszos figyelmét, hogy szakértő igénybevételével a tulajdonos tisztázhatja és így megismerheti az épület állagát és a vizesedés okát, s annak alapján esetleges kárigényét érvényesítheti a károkozóval szemben.

Tájékoztatom panaszost, hogy társtulajdonosa vízfogyasztásának kivizsgálása nem az építésügyi hatóság feladata. Egyébként a sérelmezett határozat meghozatala előtt a fellebbezésben említett vízmennyiség-fogyasztásról hivatalos adat nincs, a Kistelki Közüzemi Szolgáltató Kft tájékoztatása szerint megalakulása óta a társtulajdonos vízfogyasztása meg sem közelítette a panaszos által megjelölt mennyiséget.

Fentiekben kifejtettek alapján megállapítható, hogy az 1996-os határozattal az eljáró hatóságok az általuk okozott alkotmányos visszásságot megszűntették, ezért ajánlást az ügyben nem teszek.

A panasszal érintett másodfokú határozat indokolási része részletesen ismertette az építésügyi hatóságok hatáskörét, azt döntésem alapjául elfogadva, a panaszt - miután a közigazgatási döntések beadványtevő alkotmányos jogaival nincsenek összefüggésben - elutasítom.

Budapest, 1998. 

Dr. Polt Péter