Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-7359/2012 számú ügyben

Előadó:  dr. Fórika László
dr. Magicz András
I. A vizsgálat megindítása
1. A „Válság vesztesei – a paragrafusok fogságában” projekt és az „Alapjogok a határok és hatások metszéspontján” projektrész kapcsolódási pontjai
A „Válság vesztesei” projekt keretében – különböző fókuszpontok alkalmazásával – azt a kérdést vizsgálom átfogóan, hogy a gazdasági, társadalmi és globális válságok időszakában milyen alapjogokat érintő hiányjelenségek, krízistünetek, konfliktusok jelennek meg (elsődlegesen) a magyar társadalom legvédtelenebb csoportjainak az életében, illetve ezeket a problémákat milyen módon kezelik az állami intézmények.
Az országgyűlési biztosok mindig is kiemelt figyelmet fordítottak azok alapvető jogainak a védelmére, akik erre önállóan korlátozottan, vagy egyáltalán nem képesek. A töretlen ombudsmani gyakorlat alapján nyilvánvalóan e személyi körbe tartoznak – különböző okok miatt – a hajléktalanok, a fogyatékossággal élő személyek, az idősek, a betegek, ezen belül pedig kiemelten a pszichiátriai betegek, a fogvatatottak, továbbá ide sorolhatóak a 18 év alatti gyermekek, sőt a 18 év feletti fiatal felnőttek is. Az 2012. január l-jétől hatályos új ombudsmantörvény immár formálisan, nevesítve is fontos feladatként fogalmazza meg az alapvető jogok biztosa számára a leginkább veszélyeztetett társadalmi csoportokhoz tartozó személyek jogainak fokozott védelmét.
Ugyancsak a törvényi szabályozásban megjelenő kiemelt szempont szerint integrálom a projektbe a nemzetiségi jogok érvényesülésének vizsgálatát is, amelyek közül egyes nemzetiségi csoportok különösen is veszélyeztetettek: a válság hatására eszkalálódó társadalmi feszültségek a diszkriminációs mechanizmusokat is felerősítették.
Az Alkotmánybíróság az egészséges környezethez való jogot olyan sajátos alapjogként értelmezte határozataiban, amelynek objektív, állami intézményvédelmi oldala a döntő. A környezethez való jog az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére. A leginkább veszélyeztetett társadalmi csoportok mellett ezért a projekt egyik kiemelt témája az emberi tevékenység hatásainak kitett, önmaga védelmére képtelen környezet állapotával kapcsolatos konfliktusok, válság-jelenségek, valamint az államnak a környezetvédelemhez kapcsolódó kötelezettségei teljesülésének vizsgálata is.

2. A projekt lokális fókusza: Szentgotthárd és környéke
A projekt eredményességéhez elengedhetetlenül szükséges, hogy a témához kapcsolódó szerteágazó kérdéseket az alapvető jogok biztosa szűkebb körben, egy település és környezete valós tér- és időbeli viszonyai között, fókuszáltan is vizsgálja.
A vizsgálat helyszíneként több ok miatt is Vas megyére, illetve Szentgotthárd környékére esett a választás. Itt az elmúlt években több olyan környezetvédelmi konfliktus merült fel, amely szükségessé teszi a helyszíni tájékozódást. A megyében több nemzetiségi közösség él, így itt egyszerre több viszonylatban is közvetlen tapasztalatokat lehet szerezni a nemzetiségi jogok érvényesüléséről. A megyéből viszonylag alacsony számban érkeznek beadványok, ezért a helyszíni panaszfelvétellel elő lehet segíteni a lakosság alapjogait érintő visszásságok felszínre kerülését.
A vizsgálat három szakaszból állt, és betegjogi, környezetvédelmi, illetve nemzetiségi jogi területen párhuzamosan folyt.
Az eljárás első részében az ombudsmani hivatal és a megyében működő önkormányzatok, oktatási és kulturális intézmények közötti kapcsolatot megalapozó helyszíni látogatásokra került sor 2012. március 19-én és 20-án. A második szakaszban, május 16-án és 17-én szakmai találkozókat szerveztünk, illetve panasznapot tartottam. A vizsgálat harmadik részében feldolgoztuk a személyes konzultációk és a panaszfelvétel során tudomásunkra jutott, ombudsmani hatáskörbe eső felvetéseket, kéréseket, panaszokat.
E jelentés a lokális fókuszban felmerült nemzetiségi kérdéseket dolgozza fel.

3. Nemzetiségi joggal kapcsolatos információk Vas megyéből
Az előzetes tájékozódás során munkatársaim Szombathelyen találkoztak a Savaria Egyetemi Központ horvát és a szlovén tanszékeinek valamennyi tanárával, illetve az intézmény elnök-rektorhelyettesével. Ők egy írásbeli tájékoztató anyagot adtak át, és szóban is tájékoztattak a nemzetiségi pedagógusképzés legfontosabb kérdéseiről.
Problémaként vetették fel a következőket: A nemzetiségi tanszékek folyamatos könyvtári ellátása, a tanítást segítő korszerű szakkönyvek beszerzése egyre nehezebb. Sérelmeik így foglalhatók össze: „Évtizedek óta Horvátországból és Szlovéniából szerezzük be a szakirodalmat, a szakkönyveket. A gazdasági megszorítások nagyon is éreztetik hatásukat. Egyre kisebbek a lehetőségek. (…) A horvát és a szlovén nemzetiségi szakokra állami ösztöndíjat nem kaptunk.”
Véleményük szerint „egységes nemzetiségi tanárképzés szükséges (5+1 év)”, vagyis nemcsak a BA/MA rendszer megszüntetését, hanem azt is szeretnék, hogy ne legyen szétválasztva az általános iskolai és a középiskolai tanárképzés.
Munkatársaim a szentgotthárdi Vörösmarty Mihály Gimnáziumban is jártak, ahol a szlovén nemzetiségi nevelés helyzetét vizsgálták. Az igazgatóval interjút készítettek, illetve találkoztak a helyi szlovén kisebbségi önkormányzat elnökével is. Az elnök az iskolában folyó szlovén kisebbségi oktatás helyzetének elemzése mellett felvetette, hogy a szlovéniai nyelvi szaktanácsadó munkadíját, utazási és egyéb költségtérítését, illetve bérelt lakásának a díját a magyar állam egy szlovén-magyar kétoldalú megállapodás ellenére nem fizeti meg 2011 szeptembere óta.1
A vizsgálat második szakaszában az Országos Szlovén Önkormányzattal (OSZÖ) és a Szentgotthárdi kistérség szlovén településeinek polgármestereivel folytattam megbeszélés.
A találkozó során az OSZÖ elnökével áttekintettük az Alaptörvény nemzetiségi jogi rendelkezéseit és a 2011-ben megváltozott választójogi szabályozást. Az elnök hangsúlyozta, hogy a szlovén közösség várhatóan nem tud országgyűlési mandátumot szerezni, így csak szavazati joggal nem rendelkező szószólót küldhet a törvényhozásba. Ezt visszalépésnek tekinti az Alkotmánybíróság korábbi határozataiból következő, és elmúlt évtizedekben a politikai döntéshozók nyilatkozataiban határozottan vállalt teljes jogú országgyűlési képviselethez képest. 
Tájékoztatást kaptam azokról a problémákról is, amelyekkel az OSZÖ a nemzetiségi tanulók nevelésének és oktatásának segítésére kiírt pályázat kapcsán szembesült. Előadták, hogy a pályázat benyújtására nyitva álló határidő május hónap végén lejár, miközben kerettantervek hiányában még azt sem tudják a leendő szerzők, hogy milyen szempontok alapján kell majd megírniuk a könyveket. A pályázati kiírás azért sem megfelelő, mert abban hatályukat vesztett vagy módosult jogszabályokra is hivatkoznak, így pl. olyan adó – és járuléknemek szerepelnek, amelyek már nem élnek. Kérdéses az is, hogy milyen módon tudnak helyi önkormányzatok bevonásával konzorciumot alakítani, miután a helyi önkormányzatok feladatkörei jelentősen módosulnak a jövő év elejétől. Gondot jelent, hogy a pályázati dokumentációból hiányzik a „Konzorciumi együttműködési megállapodás pályázat benyújtására” című dokumentum. A pályázati adatlap nem tartalmazza az évek szerinti bontás lehetőségét.
A megbeszélés további fontos témája volt a nemzetiségi önkormányzatok állami támogatásának a kérdése.
Az OSZÖ jelezte azt is, nem egyértelmű a jogi szabályozás abban a tekintetben, hogy a nemzetiségi önkormányzatok hozhatnak-e létre alapítványt.
A második vizsgálati szakaszban panasznapot is szerveztem. A panaszok megfogalmazására (a már áprilisban kihelyezett) panaszládák igénybevételével, illetve munkatársaim személyes panaszfelvételével került sor.
A személyes panaszfelvétel során felvett nemzetiségi panaszok közül az új köznevelési törvény értelmezésével kapcsolatos beadvány igényel bemutatást.
A szentgotthárdi roma és német önkormányzatok elnökei a panasznapon több kérdésben is állásfoglalásomat kérték, így a nemzetiségi önkormányzat elnökének a helyi önkormányzat testületi ülésein való részvételével, Szentgotthárd Rábafüzes településrészén található német sírok megőrzésével, illetve nemzetiségi választójoggal voltak kapcsolatban. Ezekben az ügyekben a kért írásbeli tájékoztatást megküldtem a beadványozók részére, ezen állásfoglalásokat e jelentésben külön nem ismertetem.

II. Vizsgálatok a személyes konzultációk és a panaszfelvétel alapján
1. A keretszámok hatása a nemzetiségi pedagógusképzésre
A Savaria Egyetemi Központ horvát és a szlovén tanszékei, illetve az intézmény elnök-rektorhelyettese problémafelvetése alapján egyeztetést kezdeményeztem a Nemzeti Erőforrások Minisztériuma (a továbbiakban: NEFMI) Oktatási Államtitkárságával. A közös munka részben egy személyes konzultáció keretében folyt – a megbeszélésre 2012. március 28-án került sor a minisztériumban –, részben levélváltás útján.
Az együttgondolkozás alapjaként fogalmaztam meg, hogy a 1007/2012. (I.20.) Korm. határozat a pedagógiai képzési területre felvehető hallgatók számát a 2011-es keretszámhoz képest 20%-kal csökkentette, az Oktatási és Kulturális Közlöny 2012/2. számában megjelent NEFMI közlemény pedig a 2012. évi államilag támogatott hallgatói létszámkeret elosztását új szisztémával állapítja meg. A változások, a keretszámok csökkentése és az intézmények közötti direkt elosztás rendszere a nemzetiségi pedagógusképzésre ugyan csak közvetett módon és tanszékenként eltérő mértékben hat ki, de ez a hatás – az oktatási kormányzat megerősítő intézkedése nélkül – várhatólag hátrányos lesz.2
Emlékeztettem a nemzetiségi felsőoktatásról szóló ombudsmani jelentésre3, amelynek számos megállapítása azt a végkövetkeztetést támasztotta alá, hogy a nemzetiségi pedagógusképzés állami beavatkozás, további kedvezmények biztosítása nélkül nem képes ellátni feladatát.
Javasoltam, hogy a nemzetiségi pedagógusképzés államilag támogatott külön hallgatói keretszámot kapjon.
Az Oktatási Államtitkárság szerint „a 2012. évi támogatott keretszámok képzési területek közötti átrendeződése, valamint az államilag támogatott képzést felváltó magyar állami ösztöndíjjal, magyar állami részösztöndíjjal támogatott képzés bevezetése a nemzetiségi képzéseket kismértékben érintette. A pedagógusképzés képzési terület új belépő létszámkerete nem változott alapvetően a nemzetiségi tanító- és óvodapedagógus képzésben. A nemzetiségi tanárképzés mesterképzésben folyik. Mesterszakon a támogatott keretszám az előző évhez viszonyítva ugyancsak nem változott.”
Mindemellett arról is tájékoztatást kaptam, hogy „a nemzetiségi közösségek érdekeit szolgáló felvételi eljárás új lehetőségét a nemzetiségi felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény teremti meg. A törvény 41. §-a alapján a nemzetiségi jelentkezők csoportjához tartozók esetében lehetőség nyílik külön támogatott keretszám biztosítására.”
A törvény hivatkozott szabálya szerint: A Kormány a nemzetiséghez tartozó jelentkezők csoportjához tartozók esélyegyenlőségét a magyar állami (rész)ösztöndíjjal támogatott hallgatói létszám, a felvételi vizsga teljesítési feltételeinek meghatározása során biztosítja. [41. § (1) bek. d) pont]
A 2013. évi felvételi eljárások kormányrendeleti úton való szabályozása részeként tehát elvi lehetőség van külön támogatott keretszám és eltérő ponthatár biztosítására a nemzetiségi pedagógusképzés támogatása érdekében.

2. A szlovén nyelvi szaktanácsadó helyzete
A szaktanácsadó díjának és költségeinek a megfizetésével kapcsolatban – az OSZÖ elnökének kifejezett kérésére, a folyamatban lévő, 2012. május végére lezárásra tervezett tárgyalásokra is tekintettel – külön vizsgálatot nem folytattam, de az ügyet önmagán túlmutató jelentősége miatt figyelemmel kísértem.
Az 1996. évi VI. törvény hirdette ki a szlovén-magyar kisebbségvédelmi egyezményt4. Az egyezmény több cikke is tartalmaz nemzetiségi oktatást érintő szabályt5. A szerződő felek külön kormányközi kisebbségi bizottság felállításáról is megegyeztek6. A kormányközi vegyes bizottság figyelemmel kíséri az egyezmény rendelkezéseinek a megvalósítását. A 91/1994. (VI. 10.) Korm. rendelet a szlovén-magyar kulturális, oktatási és tudományos együttműködési egyezményt hirdette ki7. A kormányrendelet - az említett törvényhez hasonlóan – több nemzetiségi oktatást érintő szabályt tartalmaz8, illetve vegyes bizottság felállításáról is rendelkezik9.
Megállapítható, hogy a kétoldalú egyezmények a nyelvi szaktanácsadó státuszáról, feladatköréről, díjazásáról közvetlen szabályt nem tartalmaznak.
A magyar nyelvű oktatást módszertani területen segíti egy magyar szaktanácsadó Szlovéniában, ugyancsak egy szlovén pedagógiai szakember támogatja a magyarországi szlovén nemzetiségi nevelést, oktatást. A szaktanácsadók egy szlovén-magyar oktatási, művelődési és tudományos együttműködési program alapján dolgoznak. Ez az együttműködési program azonban nem ismerhető meg nyilvános és hivatalos adatbázisból.
Egy kormányhatározat utal arra, hogy az említett programot a két fél elsőként 2000 előtt fogadta el, a Magyar-Szlovén Kisebbségi Vegyes Bizottság V. ülésén elfogadott ajánlásokról szóló 2138/2000. (VI. 22.) Korm. határozat10 mellékletének 10. pontja ugyanis így szól:
10. A Magyar Fél az aláírt oktatási, művelődési és tudományos együttműködési program keretében biztosítsa a muravidéki magyar kétnyelvű iskolák számára a pedagógiai szaktanácsadót. A két illetékes minisztérium szabályozza a két – a rábavidéki szlovén és a muravidéki magyar – szaktanácsadó munkakörét és munkafeltételeit.
Az ajánlásból kiderül az is, hogy a magyar nyelvű szaktanácsadót a magyar állam nem biztosította, és ekkor rendezetlen volt az együttműködési program alapján már működő szlovén nyelvi szaktanácsadó jogi státusza is. A kérdésre azonban több vegyes bizottsági ajánlás is visszatér, ami a megoldás elmaradását jelzi.
A XII. bizottsági ülés egyik ajánlása a magyar szaktanácsadó muravidéki működésének biztosítását (vagyis a hiány pótlását) és szlovén szaktanácsadó költségtérítési összegének a felülvizsgálatát javasolja11, illetve még egy pedagógiai szaktanácsadó alkalmazásának szükségességét veti fel12.
A legutóbbi, 2012. szeptember 26-i ülés13 a szlovén szaktanácsadó költségtérítésének időben való megfizetését és az új támogatási szerződés mielőbbi megkötését szorgalmazza, illetve – a magyar szaktanácsadóra vonatkoztatva – a jogi és szakmai feltételek tisztázását ajánlja.14
Az OSZÖ 2011 júliusában küldte el az oktatásért felelős minisztériumba a szlovén szaktanácsadó 2011/2012-es tanévi munkájára vonatkozó költségtervet és a támogatási kérelmet. A támogatási szerződést a minisztérium azonban nem kötötte meg a tanév kezdete előtt, sőt, a szerződés aláírására csak a tanév vége után két hónappal, 2012 augusztusában, a támogatás kifizetésére pedig 2012. szeptember 25-én került sor.
Az OSZÖ által rendelkezésemre bocsátott támogatási szerződés a szerződéskötés előzményeiről, körülményeiről a következőket fogalmazza meg:
1. A támogatás nyújtásának előzményei, körülményei:
A felek rögzítik, hogy Kedvezményezett kérelmére a Támogató a Magyar Köztársaság Kormánya és a Szlovén Köztársaság Kormánya között 1992. szeptember 2-án Budapesten aláírt Oktatási, Tudományos és Kulturális Egyezmény értelmében megkötött és érvényben lévő 2006-2008. évekre szóló Oktatási, Tudományos és Kulturális Együttműködési Program 21. cikkelyének alapján a jelen szerződésben meghatározott feltételek mellett anyagi támogatást nyújt a Kedvezményezett részére.
A szerződést a 2011. évi költségvetési egyensúlyt megtartó intézkedésekről szóló 1316/2011. (IX.19.) Kormányhatározatban előírt zárolási kötelezettségre tekintettel forráshiány miatt 2011-ben nem lehetett megkötni. A fenti nemzetközi megállapodásban a magyar fél a feladat folyamatos finanszírozását vállalta. Fentiek figyelembevételével a szerződés lehetőséget biztosít 2011. szeptember 1-jétől a szerződés aláírásáig az e feladattal összefüggő költségek elszámolására is.
A szerződés szövegéből megállapíthatóan, a támogatás jogi alapja egy nemzetközi egyezményen alapuló (újabb) együttműködési program. A hivatkozott program, illetve programcikk azonban (a korábbihoz hasonlóan) nyilvános, mindenki számára elérhető, hivatalos adatbázisból nem ismerhető meg. Az OSZÖ-nak sem állt rendelkezésére magyar nyelvű változat, az együttműködési programot csak szlovénül és nemhivatalos fordításban tudták megküldeni részemre.15
A program tartalmáról a szerződés mindössze annyit árul el, hogy a magyar állam vállalta a szlovén nyelvi pedagógiai szaktanácsadó működésével kapcsolatos költségek folyamatos viselését.

3. A nemzetiségi tanulók nevelésének és oktatásának segítésére kiírt pályázat
Az OSZÖ a TÁMOP Nemzetiségi tanulók nevelésének és oktatásának segítése II. szakaszára vonatkozó pályázati kiírás16 kapcsán több problémát is jelzett. (A közbenjárást kérő OSZÖ-kérelemhez utóbb kilenc másik nemzetiségi országos önkormányzat is csatlakozott.)
Mivel az egyes tartalmi hibák észrevételezésére és kijavítására a pályázat benyújtására nyitva álló határidő szűkössége miatt már nem volt lehetőség – soron kívüli intézkedésként –, a Nemzeti Fejlesztési Ügynökség Humán Erőforrás Programok Irányító Hatóságától (a továbbiakban: NFÜ) azt kértem, hogy vizsgálja meg a pályázatbenyújtási határidő módosításának a lehetőségét. Kértem azt is, hogy a pályázati adatlap tartalmáról, értelmezéséről, annak esetleges módosításáról – a pályázók és a Nemzeti Erőforrások Minisztériuma bevonásával – folytassanak további egyeztetést.
Az NFÜ válaszában jelezte, hogy megkeresésem „beérkezése idején már megkezdték a határidő módosítás előkészületeit, amely végül meg is történt. A pályázatok elbírálása időközben szintén megtörtént, a hivatalos tájékoztatást a pályázók hamarosan megkapják.”
Az NFÜ főigazgatója a pályázat problematizált tartalmi, értelmezésbeli kérdéseire nem tért ki a rövid levelében.

4. Az új köznevelési törvény értelmezési problémái
A Szentgotthárdi Német Nemzetiségi Önkormányzat elnöke arról kért tájékoztatást, hogy az általa vezetett testületnek milyen jogosítványai lesznek/maradnak a német nemzetiségi nevelés-oktatás vonatkozásában a nemzeti köznevelésről szóló 2011. CXC. törvény (Nkt.) hatályba lépése után. Az ügyfélnek megküldött részletes tájékoztatás egyik részét (elvi jelentősége miatt) kiemelem:
Az Nkt. 84. § (9) bekezdése a nemzetiségi köznevelésben részt vevő intézmények minden lényeges működési kérdéséhez biztosítja a nemzetiségi önkormányzat számára az egyetértési jog gyakorlásának a lehetőségét.
84. § (9) A települési önkormányzat, az állami fenntartó az alapító okirata szerint nemzetiségi óvodai nevelésben, iskolai nevelés-oktatásban, kollégiumi nevelésben közreműködő nevelési-oktatási intézmény, továbbá az érintett gyermekek, tanulók ellátásában közreműködő pedagógiai szakszolgálatot ellátó intézmény
a) létesítéséhez, megszüntetéséhez, átszervezéséhez, nevének megállapításához,
b) költségvetésének meghatározásához és módosításához,
c) az intézményben folyó szakmai munka értékeléséhez,
d) SZMSZ-ének jóváhagyásához,
e) pedagógiai programjának, pedagógiai-művelődési programjának jóváhagyásához és végrehajtásának értékeléséhez,
f) vezetőjének megbízásával, megbízásának visszavonásával összefüggő véleményéhez
beszerzi az érintett települési nemzetiségi önkormányzat, térségi feladatot ellátó intézmény esetében a területi nemzetiségi önkormányzat és országos feladatot ellátó köznevelési intézmény esetén az országos nemzetiségi önkormányzat egyetértését.
Az Nkt. idézett 84. § (9) bekezdés f) pontja értelmezhetetlen. Az intézményfenntartó véleménye egyetértési joggal – a logika szabályai szerint, értelemszerűen – nem terhelhető. 
Egy véleménynek ugyanis immanens része, hogy önálló álláspontot, értékítéletet tartalmaz. Másfelől, mivel a „véleményhez kapcsolódó” egyetértő nyilatkozat tulajdonképpen „véleménnyé” válik, kiüresedik az egyetértési jog tartalma is, miközben az intézményvezetőről a fenntartó nem véleménnyel, hanem határozattal dönt. 
Az értelmezési problémát az Nkt. indokolása sem oldja fel.17
Az idézett szabály nincs összhangban a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvénnyel (Njt.) sem. Az Njt. ugyanis nem minden nemzetiségi köznevelésben részt vevő intézmény, hanem szűkebb körben, csak a nemzetiségi intézménynek minősülő intézmény18 vezetőjének a kinevezésével kapcsolatban biztosít egyetértési jogot a 2012. december 31-éig még hatályos 165. § (6) bekezdésében.
Njt. 165. § (6) A nemzetiségi intézmények vezetőinek kinevezésére (felmentésére, vezetői megbízás visszavonására) - ha nem a települési önkormányzat gyakorolja a kinevezési jogot -, illetőleg a nemzetiséghez tartozók képzésére is kiterjedő helyi önkormányzati döntés meghozatalára csak az érintett települési nemzetiségi önkormányzat egyetértésével kerülhet sor. Települési nemzetiségi önkormányzat hiányában az adott nemzetiség helyi egyesületeinek véleményét ki kell kérni.

5. A nemzetiségi önkormányzatok állami támogatásának kérdése
2011-ben a Kormány – részben a nemzetiségi és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosának választási vizsgálata által feltárt visszaélésekre hivatkozással – a települési és területi nemzetiségi önkormányzatok finanszírozási rendszerének átalakításáról döntött. A települési nemzetiségi önkormányzatok általános működési támogatásának összege közel 63 százalékkal csökkent. Az egész évre biztosított mintegy 215.000 forint összegű működési célú támogatás nem elégséges az érdemi működéshez.
A bevétel-kiesést azt sem ellensúlyozza, hogy a központi költségvetés a nemzetiségi közfeladatok ellátásához feladatalapú támogatást nyújt a nemzetiségi önkormányzatok számára. E támogatásban egy kormányrendeletben19 meghatározott pontrendszer alapján részesülhettek a települési és a területi nemzetiségi önkormányzatok
–a társadalmi különbségek felszámolása, a társadalmi felzárkózás érdekében folytatott,
– az anyanyelv használatával,
– a helyben működő intézmények tevékenységével,
– a helyi önkormányzat szociális, ifjúsági feladatainak ellátásával (hatósági feladatok kivételével),
– továbbá a nemzetiségi közösség sajátos kulturális önazonosságának megerősítését,
 – neveléshez, neveléshez-oktatáshoz fűződő jogainak érvényesítését szolgáló tevékenységük, illetve az e tárgyú képviselő-testületi döntések alapján.
A támogatásokról kizárólag a nemzetiségi önkormányzatok beérkezett jegyzőkönyvei alapján döntenek, így a feladatellátás hatékonyságát semmilyen formában nem mérik, nem értékelik. Az alapul vett szempontok ugyanakkor lényegüknél fogva mérlegelést igényelnek, ami egy szubjektív elemet visz – egy a jogalkotó szándéka szerint nem pályázati jellegű – támogatás folyósításába. E szabályozás alapján nem biztosítható, hogy a nemzetiségi közügyeket azonos eredményességgel ellátó települési nemzetiségi önkormányzatok azonos összegű támogatásban részesüljenek. 
2012. évben a szentgotthárdi és a Budapest XVIII. kerületi szlovén nemzetiségi önkormányzatok egyáltalán nem részesültek feladatalapú támogatásban. A további kilenc szlovén települési nemzetiségi önkormányzat közül három testület esetében a működési célú és feladatalapú támogatás együttes összege nem éri el a 2010-ben általános működési támogatásként biztosított 566.000 forintot.

NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT	2012. ÉVI FELADATALAPÚ TÁMOGATÁS ÖSSZEGE	
SZÉKESFEHÉRVÁRI SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT	238 361 	
MOSONMAGYARÓVÁRI SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT	452 886 	
SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT ALSÓSZÖLNÖK	786 591	
SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT APÁTISTVÁNFALVA	476 722	
SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT FELSŐSZÖLNÖK	405 213	
SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT
KÉTVÖLGY	405 213	
SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT
ORFALU	143 016	
SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT SZAKONYFALU	381 377	
SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT SZENTGOTTHÁRD-RÁBATÓTFALU	érvénytelen	
SZOMBATHELYI SZLOVÉN ÖNKORMÁNYZAT	23 836	
BUDAPEST XIII. KER. SZLOVÉN NEMZETISÉGI ÖNKORMÁNYZAT	érvénytelen	
Forrás: kormany.hu

6. A nemzetiségi önkormányzatok által létrehozható alapítványokról
A Njt. 126. § (1) bekezdése alapján a nemzetiségi önkormányzati bevételek forrása különösen:
a) az állam költségvetési támogatása,
b) egyéb támogatások,
c) a saját bevételek, vállalkozási bevételek,
d) a vagyonának a hozadéka,
e) az anyaországi és egyéb adományok,
f) az átvett pénzeszközök.
A költségvetési támogatási rendszer már ismertetett problémái mellett gondot jelent az is, hogy a nemzetiségi önkormányzatok további bevételei teljesen kiszámíthatatlanok, előre nem tervezők. Az állam ugyan rendszeresen írt ki nemzetiségi célú pályázatokat, ám e források nem biztosítanak stabil pénzügyi hátteret a nemzetiségi közszolgáltatások folyamatos ellátásához. A finanszírozási nehézségek akadályozzák, hogy a nemzetiségi önkormányzatok – az Njt. 116. § (2) bekezdésében szabályozott lehetőséggel élve – önként vállalt feladatot lássanak el a nemzetiségi oktatási és kulturális önigazgatás, a helyi írott és elektronikus sajtó, a hagyományápolás és közművelődés, a társadalmi felzárkózás, a szociális, ifjúsági, kulturális igazgatás és a közfoglalkoztatás területén, valamint településüzemeltetési és településrendezési feladatok körében.
Kézenfekvő megoldás lehetne, ha a nemzetiségi önkormányzatok nemzetiségi közszolgáltatási feladatai olyan közérdekű célnak minősülnének, amelynek ellátását alapítványi támogatások is segíthetnék.
A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.)74/A. § (1) bekezdése alapján tartós közérdekű célra magánszemély, jogi személy és jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság hozhat létre alapítványt. Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény és egyes kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2006. évi LXV. törvény 1. § (1) bekezdése alapján azonban azok a szervezetek, amelyek közalapítvány létrehozására e törvény hatálybalépése előtt jogosultak voltak, alapítványt e törvény hatálybalépését követően sem alapíthatnak, és ahhoz nem csatlakozhatnak. Ennek következtében a nemzetiségi önkormányzatok nem hozhatnak létre alapítványt, ami megnehezíti azt, hogy adományok gyűjtésével növeljék a nemzetiségi közügyek vitelére fordítható bevételeiket.

III. Az érintett alapvető jogok és elvek
– A jogállamiságból levezethető jogbiztonsághoz való jog „Magyarország független, demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
– Az alapvető jogok biztosításának kötelezettsége, a hátrányos megkülönböztetés tilalma: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja.” [Alaptörvény XV. cikk]
– Az állam támogató intézkedésekkel köteles elősegíteni az esélyegyenlőséget. „Magyarország az esélyegyenlőség megvalósulását külön intézkedésekkel segíti.” [Alaptörvény XV. cikk (4) bekezdés]
– A nemzetiségek a magyar politikai közösségen belüli, állami védelmet és támogatást élvező kulturális és politikai közösségek. „A velünk élő nemzetiségek a magyar politikai közösség részei és államalkotó tényezők. Vállaljuk, hogy […] a magyarországi nemzetiségek nyelvét és kultúráját […] ápoljuk és megóvjuk.” [Alaptörvény, Nemzeti hitvallás, 7-8. mondat] A Magyarországon élő nemzetiségek államalkotó tényezők. [Alaptörvény, XXIX. cikk (1) bekezdés első mondat]
– Nemzetiségi nyelvi (egyéni és közösségi nemzetiségi) jogok. A Magyarországon élő nemzetiségeknek joguk van az anyanyelvhasználathoz, a saját nyelven való egyéni és közösségi névhasználathoz, saját kultúrájuk ápolásához és az anyanyelvű oktatáshoz. [Alaptörvény, XXIX. cikk (1) bekezdés harmadik mondat]
– Nemzetiségi önkormányzatok létrehozásának joga. A Magyarországon élő nemzetiségek helyi és országos önkormányzatokat hozhatnak létre. [Alaptörvény, XXIX. cikk (2) bekezdés harmadik mondat]
– A közérdekű adatok megismerésének joga. Mindenkinek joga van […] a közérdekű adatok megismeréséhez és terjesztéséhez. [Alaptörvény, VI. cikk (2) bekezdés második tagmondat]

IV. Alkalmazott jogszabályok
– A nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény (Nkt.)
– A nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény (Njt.) 
– Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.)
– Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény és egyes kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2006. évi LXV. törvény
– A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény
– A nemzetiségi célú előirányzatokból nyújtott támogatások feltételrendszeréről és elszámolásának rendjéről szóló 28/2012. (III. 6.) Korm. rendelet

V. Megállapításaim
1. A hatáskör tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg.
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az alapvető jogok biztosa – az Ajbt. 18. § (4) bekezdése alapján – a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat. Az ombudsman – Ajbt. 1. § (2) c) pontja szerint, különösen hivatalból indított eljárások lefolytatásával – megkülönböztetett figyelmet fordít a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak a védelmére.
Az Ajbt. 37. §-a alapján, ha az alapvető jogok biztosának álláspontja szerint a visszásság valamely jogszabály vagy közjogi szervezetszabályozó eszköz felesleges, nem egyértelmű vagy nem megfelelő rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára vagy hiányosságára vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra vagy a közjogi szervezetszabályozó eszköz kiadására jogosult szervnél jogszabály vagy közjogi szervezetszabályozó eszköz módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását, illetve a jogszabály előkészítőjénél jogszabály előkészítését. 
Az Ajbt. 2. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva az alapvető jogok biztosa akkor is javaslatot tehet az alapvető jogokat érintő jogszabályok módosítására, megalkotására, ha nem állapított meg azokkal összefüggésben visszás hatósági jogalkalmazást.
A nemzetiségi jogok érvényesülését Szentgotthárdon és térségében hivatalból indított ombudsmani eljárás keretében lokális megközelítésben vizsgáltam; erre az Ajbt. lehetőséget biztosít.

2. Az alapvető jogok és kötelességek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira.
A Magyarországot terhelő nemzetközi jogi kötelezettségek nem idegen jogot, hanem az ország saját jogát jelentik, amelynek szabályai valójában csak eredetükben különböznek a belső jogtól.20
Az ENSZ nemzeti vagy etnikai, vallási és nyelvi kisebbségekhez tartozó személyek jogairól szóló nyilatkozatának (1992) több pontja21 is hatékony, támogató intézkedések foganatosítását sürgeti a nemzeti és etnikai nyelvi identitás védelme érdekében.
Magyarország az elsők között csatlakozott 1992-ben az Európa Tanács Regionális vagy Kisebbségi Nyelvek Európai Kartájához. Hazánk kezdetben hat nemzetiségi nyelvre (német, szlovák, horvát, román, szlovén és szerb) vonatkozólag vállalt kötelezettségeket, amelyet 2008-ban kiterjesztett a cigány (romani és beás) nyelvekre. Az egyezményben az állam22 nemcsak azt vállalja az érintett nyelvek vonatkozásában, hogy a kisebbségi nyelveket megóvja, hanem fejlesztésüket szolgáló, határozott támogató lépések megtételét is.23
Az Európa Tanács keretében elfogadott nemzeti kisebbségek védelméről szóló keretegyezmény deklarálja, hogy a nemzetiségi jogok az emberi jogok nemzetközi védelmének szerves része. Az egyezményben részes államok megfelelő feltételek, lehetőségek biztosítására vállalnak kötelezettséget a nemzetiségi identitás és nyelv megőrzésére és fejlesztésére.24
Az egyes egyetemes és az egyes európai nemzetközi jogi egyezmények a nemzetiségi identitásra, nyelvre vonatkozó nemzetközi jogi kötelezettségek hálózatát hozzák létre, általános, de feltétlenül támogató jellegű állami kötelezettségvállalást jelentenek.
A magyar állam kétoldalú egyezményei között vannak olyanok, s ide tartozik a Magyar Köztársaságban élő szlovén nemzeti kisebbség és a Szlovén Köztársaságban élő magyar nemzeti közösség külön jogainak biztosításáról szóló, Ljubljanában, 1992. november 6-án aláírt Egyezmény is, amelyek vegyes bizottságok felállítását, ill. rendszeres ülésezését rendelik el, és e bizottságok egyes ajánlásai (a Kormány általi elfogadásuk után) a gyakorlatban konkrét állami kötelezettségvállalással is járnak.
A vegyes bizottságok üléseikről jegyzőkönyvet vezetnek, a felek számára pedig ajánlásokat fogalmaznak meg. A magyar joggyakorlat szerint az ajánlásokat a Kormány nem jogszabályban, hanem kormányhatározatban fogadja el, annak ellenére, hogy az elfogadott ajánlások időnként kifejezetten konkrét támogatás vállalását ígérik.
Ahogyan arra az Alkotmánybíróság a 48/1998. (XI. 23.) AB határozatában is rámutatott: „Az Alkotmány egyes esetekben nevesíti az intézményvédelmi kötelességeket, másutt nem, előfordul az is, hogy éppen az alanyi jogi oldal marad háttérben; a megfogalmazás és a hangsúlybeli különbségek nem változtatnak azon, hogy az alapjogok egyaránt tartalmazzák a szubjektív jogokat és az objektív, ennél szélesebb állami kötelességeket is”.
Az Alkotmánybíróság a 12/2004. (IV. 7.) AB határozatában korábbi határozatokra hivatkozva hangsúlyozta: „Az állam kötelessége az alapvető jogok „tiszteletben tartására és védelmére” a szubjektív alapjogokkal kapcsolatban nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről. Ennek érdekében a jogalkotó köteles olyan szabályozást alkotni, amely a lehető legnagyobb mértékben biztosítja az alapjogok érvényesülését.”
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság korábbi töretlen gyakorlata alapján ennek a jogállami minőségnek nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság által gyakran hivatkozott tétel, hogy a jogbiztonság az állam – és elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság követelménye nemcsak az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Jogalkotásra csak a jogbiztonság alkotmányos elvének megfelelően kerülhet sor.
A nemzetiségek közéletben való kollektív részvételének egyik formája a nemzetiségi önkormányzat. Az Alaptörvény azért rendelkezik a nemzetiségi önkormányzatok létrehozásának jogáról – az egyesülési jogon alapuló nemzetiségi önigazgatás modellje helyett –, hogy ezek a választás útján létrehozott képviseleti szervek egyes közjogi jogosultságok alanyai lehessenek. A nemzetiségi önkormányzatokra vonatkozó szabályok megalkotásánál a törvényhozó széles döntési jogosultsággal rendelkezik; ennek a döntési szabadságnak a korlátait az Alaptörvény rendelkezései, így különösen az alapjogokra vonatkozó szabályok határozzák meg.25
A Njt. az Alaptörvényben vállalt nemzetiségi jogok kódexe, a nemzetiségi nevelésre-oktatásra vonatkozó ágazati részletszabályokat pedig a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény (Nkt.) tartalmazza.
A nemzetiségi köznevelés igényeit kielégítő pedagógusképzés, továbbképzés biztosítása állami feladat. Az Njt. a hazai nemzetiségi pedagógusképzés lehetőségeit kiegészítő, hiányosságait részben pótló további állami kötelezettségeket is megfogalmaz: az állam támogatja a nemzetiségek anya-, illetve nyelvországából érkező oktatók magyarországi vendégtanári alkalmazását.26
Az Alkotmánybíróság megállapítása szerint a közérdekű információkhoz való szabad hozzáférés a közhatalmat gyakorló szervek tevékenysége ellenőrizhetőségének alkotmányos biztosítéka. A nyilvánosság, a közhatalom demokratikus működésének a próbája. A közérdekű adatok megismerhetősége tehát a közhatalom, a közügyek intézésének áttetszőségét, mint alapvető demokratikus intézmény garantálását is jelenti. A közérdekű adatok nyilvánossága és az azokhoz való hozzáférhetőség ezért a demokratikus jogállamiság alapvető alkotmányos biztosítéka. [32/1992. (V. 29.) AB határozat, 34/1994. (VI. 24.) AB határozat]

3. A Vas megyei nemzetiségi jogot érintő ügyek érdeme tekintetében
3.1. A felvételi keretszámok és a nemzetiségi pedagógusképzés kapcsolatáról
A nemzetiségi köznevelés pedagógus-utánpótlásának a biztosítása körében vállalt állami kötelezettség alapján alapvető elvárás, hogy az oktatási kormányzat a keretszámokra vonatkozó szabályozásnak a nemzetiségi pedagógusképzésre tett közvetett és esetleges hátrányos hatásait is kompenzálja.
A kérdéskör fontosságát utólagosan is igazolja a Magyar-Szlovén Kisebbségi Vegyes Bizottság (KVB) XIII. ülésének egyik ajánlása is: A KVB javasolja, hogy a magyar fél biztosítson a szlovén nemzetiségi diákok számára államilag finanszírozott helyeket a szombathelyi Nyugat-Magyarországi Egyetem Savaria Egyetemi Központ Szlovén nyelv és irodalom tanszékén és a budapesti ELTE-n.27
A finanszírozott nemzetiségi keretszámok az Alaptörvény XV. cikk (4) bekezdésében vállalt esélyegyenlőségi intézkedés körébe tartoznak, amelyek biztosítása szükséges feltétele az Alaptörvény, XXIX. cikk (1) bekezdésében meghatározott nemzetiségi anyanyelvű oktatáshoz való jog teljesebb érvényesülésének. 
A 2013. évi felvételi eljárások kormányrendeleti úton való szabályozása még nem történt meg, a visszásság jövőbeli megelőzés érdekében azonban szükségesnek tartom felhívni a jogalkotó figyelmét arra, hogy ezt a szempontot is érvényesítse a támogatott keretszám és eltérő ponthatár meghatározásakor.

3.2. A szlovén nyelvi szaktanácsadó helyzetéről
A szlovén nyelvi tanácsadó jogi helyzete a Magyarország és a Szlovén Köztársaság között létrejött megállapodás ellenére is rendezetlen. A kétoldalú szerződés alapján nem továbbrészletezett, szabályozatlanul maradt kérdések következtében sérül a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz való jog.
Álláspontom szerint kifogásolható, hogy az OSZÖ az állam nemzetközi egyezményen alapuló kötelezettségének teljesítése körében lényegében az állam „hitelezője” volt.28 Alapvető követelménynek tartom, hogy az előzetes költségterv és támogatási kérelem alapján a szlovén pedagógiai szaktanácsadó a tanév kezdetététől havonként megkapja az őt megillető díjat és költségtérítést. Egy pedagógiai szakember munkája ugyanis (alapvetően) a tanévhez igazodik, így a folyamatos feladatellátás a tanévhez igazodó, folyamatos költségviseléssel biztosítható.
Az utólagos elszámolás azért is visszás, mert az adójogszabályok évenkénti változásai nem mérhetőek fel pontosan a tanévet megelőző tervezés során: az utólagos díjfizetés és költségtérítés visszamenőleges elszámolása szinte elkerülhetetlenül eltéréshez vezet a tervezett és valós költségek viszonylatában.
Kérdésesnek tartom, hogy az OSZÖ közbeiktatása elengedhetetlenül szükséges-e vagy az oktatásért felelős minisztérium másként, esetleg közvetlenül is alkalmazhatja-e a szlovén szakembert.
A jogbiztonság érdekében, a hatályos szlovén-magyar oktatási, művelődési és tudományos együttműködési program alapján részletesen szabályozni kell a szlovén nyelvi szaktanácsadó státuszát.

3.3. A nemzetiségi tanulók nevelésének és oktatásának segítésére kiírt pályázatról
Az áttekintett pályázat benyújtási határidejét felhívásom nyomán az NFÜ módosította. Szembetűnő azonban, hogy az NFÜ főigazgatója csak a pályázati határidő módosításáról tájékoztatott, a pályázati adatlap problematizált tartalmi kérdéseiről nem. Mivel azonban eredményes pályázati eljárásról számolt be, arra lehet következtetni, hogy a pályázati adatlapnak (az elsőként hozzám forduló Szlovén Országos Önkormányzat által jelzett) problémáit is sikerült tisztázni. E kérdéssel összefüggésben így visszásságot nem állapítottam meg.

3.4. Az új köznevelési törvény értelmezési problémáiról
A Knt. a köznevelési feladatok ellátásához szükséges alapvető kérdéseket egyáltalán nem- vagy ellentmondásosan szabályoz, ilyen például a törvény 83. § (9) bekezdésének f) pontjában biztosított, a nemzetiségi önkormányzatot megillető egyetértési jog is.
E rendelkezést tehát úgy kényszerülnek alkalmazni intézmények, azok fenntartói, valamint a nemzetiségi önkormányzatok, hogy annak lényeges tartalmát nem tudják megismerni. Mindebből következően megállapítottam, hogy a köznevelési törvény hivatkozott rendelkezése vonatkozásában fennáll az önkényes jogértelmezés veszélye, amely a jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz fűződő joggal összefüggésben idéz elő visszásságot. Álláspontom szerint a Knt. idézett szabályának a módosítása szükséges.

3.5. A nemzetiségi önkormányzatok állami támogatásának kérdéséről
A Kormány eredeti elképzelése az volt, hogy nem elvonja a működési célú támogatást, hanem átcsoportosítja, és az így kieső összeg feladatalapú támogatás formájában lesz igényelhető. A változtatás célja annak megelőzése, hogy pusztán anyagi megfontolások miatt hozzanak létre „álkisebbségi” önkormányzatokat.
A feladatalapú támogatásokról hozott 2012. évi döntés azonban nem adott választ arra, hogy miért csökkent a valós és érdemi képviseleti munkát végző kisebbségi önkormányzatok működési célú és a feladatalapú támogatásának együttes összege. A pénzügyi támogatások jelentős elvonása miatt veszélybe került a magyarországi nemzetiségpolitika egyik legfontosabb vívmányának, a nemzetiségi önkormányzati rendszernek a működése. 
A támogatási rendszer alapvető hiányossága, hogy az önkormányzati feladatellátás célzó bevételek előre nem tervezhetőek.
Ebből következően az önkormányzati működéshez szükséges központi költségvetési támogatás alacsony összege, illetve a feladatalapú támogatás összegének meghatározásakor alkalmazott pontrendszer szubjektivitása és az ebből adódó jogbizonytalanság a szlovén nemzetiség az Alaptörvény XXIX. cikk (2) bekezdésében biztosított önkormányzáshoz való jogával összefüggő visszásságot okoz. 
Figyelemmel azonban arra, hogy a 13 nemzetiség önkormányzatainak állami támogatásának kérdéskörével külön ombudsmani vizsgálat foglalkozik, ezért ebben jelentésben e problémakört érintő intézkedést nem kezdeményezek.

3.6. A nemzetiségi önkormányzatok által létrehozható alapítványokról
Az alapítvány jogi kereteket biztosít ahhoz, hogy az alapító vagyoni értéket ajánlhasson fel az által megjelölt törvényes célra. Az alapítvány az egyik leghatékonyabb jogi eszköz ahhoz, hogy magánszemélyek vagy jogi személyek adománnyal segíthessék egy tartós közérdekű cél ellátását. Az alapítványi működés egyik előnye az átláthatóság, az alapítvány kezelő szervének ugyanis nemcsak jogi kötelezettsége, hanem a további támogatás reményében nyilvánvalóan érdeke is, hogy részletesen beszámoljon a rendelkezésére bocsátott adományok sorsáról.
A nemzetiségi önkormányzatok a hatályos szabályozás alapján nem alapíthatnak alapítványt. Abban az esetben, ha egy választás útján létrehozott, tehát közösségi legitimációval rendelkező nemzetiségi önkormányzat hozhatna létre alapítványt, ez lehetővé tenné az adott nemzetiség számára külső forrásokból (magánszemélyektől, jogi személyektől vagy az anyaország szerveitől) származó támogatás hatékony gyűjtését és ellenőrzött módon való felhasználását. Ezt a célt azonban akkor tudná leghatékonyabban betölteni a nemzetiségi alapítvány, ha nemzetiségenként csak egy szervezet működhetne, úgy, hogy azt az országos nemzetiségi önkormányzat alapíthatná meg. Ez nem járna a helyi nemzetiségi önkormányzatok jogainak sérelmével, hiszen más jogi keretek között (például nonprofit kft formájában) a nemzetiségi közszolgáltatások ellátására más szervezeteket létrehozhatnak. Annak sincs törvényi akadálya, hogy a nemzetiségi önkormányzatok által fenntartott kulturális, oktatási vagy esélyegyenlőségi célú más intézmények alapítsanak alapítványokat. 
A Ptk. alapítványra vonatkozó szabályai értelmében29 nem jelölhető ki, illetve nem hozható létre olyan kezelő szerv (szervezet), amelyben az alapító – közvetlenül vagy közvetve – az alapítvány vagyonának felhasználására meghatározó befolyást gyakorolhat. A nemzetiségi önkormányzat tagjainak tehát nem lehetne meghatározó befolyása az alapítvány kezelő szervére, vagyis annak tagjai között nem kerülhetnék többségbe az alapítóval kapcsolatban álló személyek, illetve nem lehetne ilyen személy a testület elnöke. Az alapítvány kezelő szerve tehát összekötő kapocs lehetne a nemzetiségi önkormányzatok és a nemzetiségi civil közösség között.
A hatályos szabályozással összefüggésben alapjogi visszásságot nem állapítok meg, azonban a fenti indokok alapján megfontolásra érdemesnek tartom, hogy a jogalkotó az országos nemzetiségi önkormányzatok esetében tegye lehetővé a nemzetiségi célú alapítvány alapítását.

VI. Intézkedéseim
1. A vizsgálat során feltárt alapvető jogokkal összefüggő visszásságok megszüntetése, illetve bekövetkeztük lehetőségének jövőbeni megelőzése érdekében, 
1.1. az Ajbt. 37. §-a alapján felkérem az oktatásért és a nemzetiségi társadalmi kapcsolatokért felelős emberi erőforrások miniszterét, hogy 
– a 2013. évi felvételi eljárások kormányrendeleti úton való szabályozásának előkészítése során fordítson kiemelt figyelmet a nemzetiségi pedagógusképzés speciális érdekeire;
– tegyen javaslatot a Nkt. 83. § (9) bekezdés f) pontja – a nemzetiségi önkormányzatok egyetértési jogának biztosítását célzó – módosítására;
1.2. az Ajbt. 32. §-a alapján felkérem, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket
– a szlovén nyelvi pedagógiai szaktanácsadó jogi státuszának, megbízási díjának, költségtérítésének – a szlovén kormány határon túli szlovén oktatásért felelős tagjával, ill. az Országos Szlovén Önkormányzattal egyeztetve – teljes körű rendezésére.
2. Az Ajbt. 36. §-a alapján felkérem a Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság elnökét, tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a szlovén-magyar oktatási, művelődési és tudományos együttműködési program (és valamennyi, ehhez kapcsolódó, nemzetiségi jogot érintő közérdekű adatot tartalmazó irat) nyilvánosságát haladéktalanul biztosítsák.

Budapest, 2012. október

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 Lásd a nemzetiségi középiskolák helyzetének elemzésére irányuló, önálló jelentéssel záródó átfogó vizsgálatot: AJB-3894/2012
2 Ha egy adott felsőoktatási intézmény a korábbihoz képest kisebb államilag támogatott hallgatói kerettel rendelkezik, akkor a jellemzően néhány hallgatóval működő nemzetiségi tanszék intézményen belüli tárgyalási pozíciója még gyengébbé válik.
3 A nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosának NEK-1246/2011 számú jelentése 
4 Teljes címe: A Magyar Köztársaságban élő szlovén nemzeti kisebbség és a Szlovén Köztársaságban élő magyar nemzeti közösség külön jogainak biztosításáról szóló, Ljubljanában, 1992. november 6-án aláírt Egyezmény kihirdetéséről
5 2. § Az Egyezmény magyar nyelvű szövege a következő: 1. Cikk A Szerződő Felek biztosítják a kisebbségek és hozzájuk tartozó személyek számára a kultúra, a nyelv, a vallás és a teljes szlovén, illetve magyar identitás megőrzésének és fejlődésének, valamint szabad kinyilvánításának a lehetőségét. Ennek érdekében az oktatás, a kultúra, a tömegtájékoztatás a kiadói és tudományos kutatási tevékenység, a gazdaság és egyéb területeken olyan megfelelő intézkedéseket és mechanizmusokat hoznak létre és valósítanak meg, amelyek elősegítik a kisebbségek sokoldalú fejlődését. 2. Cikk A Szerződő Felek megkülönböztetett figyelemmel támogatják a két országban élő nemzeti kisebbségek intézményes anyanyelvű és anyanyelvi oktatását az óvodákban, az általános iskolákban, illetve a közép- és felsőfokú oktatási intézményekben, az anyanemzet, valamint a kisebbségi közösség kultúrájának, történelmének és jelen valóságának megismerését. E célból szorgalmazzák a kisebbségi iskolarendszerrel, különösképpen a kétnyelvű oktatással kapcsolatos tapasztalatok cseréjét és egymás tankönyveinek alternatív használatát. Elősegítik továbbá a diák- és tanárcserét, tankönyvek, oktatási segédletek és eszközök küldését, tanfolyamok és szakmai gyakorlatok szervezését, állami és alapítványi ösztöndíjak kölcsönös adományozását, teljes, rész- és posztgraduális képzés céljából, különösképpen a pedagógus- és teológusképzést is. Emellett az oktatás minden szintjén ösztönzik a kisebbségek és azok anyanemzetei nyelvének, kultúrájának és történelmének megismerését és tanulását a többségi nemzethez tartozók számára is.
6 15. Cikk A Szerződő Felek külön kormányközi kisebbségi bizottságot hoznak létre, amely figyelemmel kíséri a jelen Egyezmény rendelkezéseinek a megvalósítását. Ebbe a bizottságba mindkét Szerződő Fél kormányai minden ülés alkalmával megfelelő számú tagot neveznek ki. A bizottság kisebbségi tagjait a kormányok kisebbségi szervezetek javaslatára nevezik ki. A kormányközi bizottság évente legalább kétszer ülésezik, felváltva mindkét szerződő országban. A kormányközi bizottság feladatai a következők: - megvitatja a két kisebbség időszerű kérdéseit; - értékeli az Egyezményből eredő kötelezettségek megvalósítását; - ajánlásokat készít elő és fogad el saját kormányaik számára az Egyezmény megvalósításával, szükség esetén módosításával kapcsolatosan. A bizottság állásfoglalásait egyhangúlag fogadja el.
7 A Kr. teljes címe: a Magyar Köztársaság és a Szlovén Köztársaság között Budapesten, 1992. szeptember 2-án aláírt Kulturális, Oktatási és Tudományos Együttműködésről szóló Egyezménynek a kihirdetéséről
8 3. Cikk A Felek különösen támogatják a másik ország nyelvének oktatását, lektorok és vendégtanárok, szakmai anyagok cseréjét, a nyelvi és szakmai tanfolyamokon való részvételt. 10. Cikk A Felek biztosítják egymás nemzeti kisebbségei számára a külön jogok megvalósításának feltételeit a nevelés, az oktatás és a kulturális identitás megőrzése és fejlesztése területén.
9 11. Cikk Az Egyezmény végrehajtása céljából a Felek Vegyes Bizottságot hoznak létre, amely 3 évenként egyszer, felváltva Magyarországon, illetve Szlovéniában ülésezik.
10 Ez a Kr.határozat 2004. VIII. 8-a óta hatálytalan.
11 „A KVB javasolja a Feleknek, hogy a Rába-vidéken működő pedagógiai szaktanácsadóhoz hasonlóan, közös finanszírozás keretében tegyék lehetővé a magyar pedagógiai szaktanácsadó működését a Muravidéken. A KVB javasolja a magyar Félnek, hogy a szaktárca vizsgálja felül a Rába-vidéken működő szlovéniai pedagógiai szaktanácsadó részére a megállapított költségtérítés összegét.” Jegyzőkönyv a Magyar Köztársaság területén elő szlovén nemzeti kisebbség és a Szlovén Köztársaság területén elő magyar nemzeti közösség külön jogainak biztosításáról szóló egyezmény figyelemmel kísérésére összehívott Magyar-Szlovén Kisebbségi Vegyes Bizottság XII. üléséről, II. B) rész „Az oktatás területén” alcím 2. pont 2-3. mondata.
12 III. rész „Az oktatás, a kultúra és a tudomány területén” alcím 5. pontja: „A muravidéki kétnyelvű oktatás módszertanának erősítése érdekében a szlovén Fél a magyar közösség részére biztosítson egy további pedagógiai szaktanácsadót a kétnyelvű oktatásra és a magyar, mint környezetnyelv oktatására. Ugyanilyen módon a magyar Fél is biztosítson pedagógiai szaktanácsadókat a Rába-vidéki szlovén kisebbség részére.” Ezt az ajánlást a Kormány „jóváhagyólag tudomásul vette” a 1326/2012. (IX.7.) Korm.határozat melléklete 11. pontjában.
13 A vegyes bizottság XIII. ülésének jegyzőkönyvét 2012. szeptember 26-án fogadta el, így a Kormány a bizottság által kidolgozott ajánlások tudomásul vételéről még nem döntött.
14 A jegyzőkönyv II. részének 10. pontja: A KVB megállapítja, hogy a magyar fel a Külhoni Magyar óvodák éve 2012. elnevezésű program keretében szakmai-módszertani segítséget nyújtott a muravidéki kétnyelvű intézmények pedagógusai számára. A KVB javasolja a magyar felnek egy magyar pedagógiai szaktanácsadó Muravidékre történő kiküldését, aki tevékenységet az MMÖNK [Muravidéki Magyar Önkormányzati Nemzeti Közösség] szervezeti keretei között végezné az illetékes minisztériummal egyeztetve. Javasolja a feleknek a szaktanácsadó zökkenőmentes működése érdekében a jogi és szakmai feltételek tisztázását. A KVB szorgalmazza, hogy a magyar fel a Rába-vidéken működő szlovéniai pedagógiai szaktanácsadó részére a 2011/2012-es tanévre megállapított költségeket mielőbb biztosítsa, és kösse meg a 2012/2013-as tanévre vonatkozó támogatási szerződést.
15 21. člen Pogodbeniki želijo še naprej podpirati razvoj poučevanja madžarskega in slovenskega jezika, zato med veljavnostjo tega programa, kot je že dolgoletna praksa, omogočajo izmenjavo po enega strokovnjaka za metodologijo in didaktiko jezikovnega pouka (t. i. pedagoškega svetovalca), ki je imenovan za obdobje veljavnosti programa. O izvajanju tega načrta se neposredno posvetujejo strokovnjaki obeh držav.” Nem hivatalos fordításban a 21. cikkely: A magyar illetve a szlovén nyelvoktatás fejlesztésének további támogatására a Szerződő Felek lehetővé teszik a nyelvi képzés módszertanával és didaktikájával foglalkozó 1-1 szakértő (vagy pedagógiai tanácsadó), cseréjét a jelen program érvényességének időszakában az eddigi gyakorlatnak megfelelően. A tervezet végrehajtásáról a két ország szakértői közvetlenül egyeztetnek.
16 Kódszám: TÁMOP-3.4.1.A-11/1
17 2011. évi CXC. törvény indokolása a nemzeti köznevelésről A 83-85. §-hoz A törvény egyértelműen és pontosan meghatározza, melyek azok a fenntartói irányítási jogkörbe tartozó döntések, amelyeket az érintett nemzetiségi önkormányzatok nélkül a fenntartó nem hozhat meg. Számos olyan köznevelési intézmény működik azonban, amelyiknek a tevékenysége túlnő a fenntartó illetékességi területén. Ebben az esetben az egyetértési jogot indokolt a helyi kisebbségi önkormányzattól a területi és az országos nemzetiségi önkormányzatokhoz telepíteni, annak érdekében, hogy az érvényesíteni tudja az általa képviselt nemzetiséghez tartozók érdekeit.
18 Njt. 2. § 4. E törvény alkalmazásában nemzetiségi köznevelési intézmény: a) az a köznevelési intézmény, amelynek alapító okirata a nemzeti köznevelésről szóló törvényben foglaltak szerint tartalmazza a nemzetiségi feladatok ellátását, feltéve, hogy e feladatokat a köznevelési intézmény ténylegesen ellátja, továbbá óvoda, iskola és kollégium esetén a tanulók legalább huszonöt százaléka részt vesz a nemzetiségi óvodai nevelésben, illetve a nemzetiségi iskolai nevelésben-oktatásban; b) nemzetiségi többcélú intézményen, nemzetiségi tagintézményen és nemzetiségi köznevelési intézmény intézményegységén a köznevelési törvény szerinti többcélú intézmény, tagintézmény és intézményegység értendő.
19 28/2012. (III. 6.) Korm. rendelet a nemzetiségi célú előirányzatokból nyújtott támogatások feltételrendszeréről és elszámolásának rendjéről
20 Alaptörvény Q) cikk (2) Magyarország nemzetközi jogi kötelezettségeinek teljesítése érdekében biztosítja a nemzetközi jog és a magyar jog összhangját. (3) Magyarország elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait. A nemzetközi jog más forrásai jogszabályban történő kihirdetésükkel válnak a magyar jogrendszer részévé.
21 1. cikk 1. Az államok a saját területükön védik a kisebbségek létezését és nemzeti vagy etnikai, kulturális, vallási és nyelvi identitását, valamint ösztönzik ezen identitás előmozdításának feltételeit. 2. Az államok megfelelő törvényhozási és egyéb intézkedéseket fogadnak el ezen célok megvalósítása érdekében. 4. cikk 2. Az államok intézkedéseket foganatosítanak a kisebbséghez tartozó személyeknek a sajátosságaik kifejezéséhez és kultúrájuk, nyelvük, vallásuk, hagyományaik és szokásaik fejlesztéséhez szükséges kedvező feltételek kialakítására, kivéve ahol a sajátos gyakorlatok sértik a nemzeti jogot és ellentétesek a nemzetközi normákkal. 3. Az államoknak megfelelő intézkedéseket kell tenniük, hogy - ahol lehetséges - a kisebbséghez tartozó személyeknek megfelelő lehetőségük legyen anyanyelvük tanulására, vagy hogy az anyanyelvükön történő oktatásban részesüljenek.
22 Az 1999-ben hatályba lépett egyezmény magyar vállalásainak a teljesüléséről Magyarország háromévenként beszámol. 
23 A Strasbourgban, 1992. november 5-én létrehozott Regionális vagy Kisebbségi Nyelvek Európai Kartájának kihirdetéséről szóló 1999. évi XL. törvény II. Rész 7. Cikk 1. A Felek a regionális vagy kisebbségi nyelvek vonatkozásában azokon a területeken, ahol ezeket a nyelveket használják, mindegyik nyelv helyzetének megfelelően politikájukat, jogalkotásukat és gyakorlatukat az alábbi célokra és elvekre alapítják: c) a regionális vagy kisebbségi nyelvek megóvása érdekében, azok fejlesztését szolgáló, határozott támogató lépések szükségessége; f) a regionális vagy kisebbségi nyelvek oktatása és tanulása, megfelelő formáinak és eszközeinek biztosítása minden megfelelő szinten.
24 Az Európa Tanács Nemzeti Kisebbségek Védelméről szóló, Strasbourgban, 1995. február 1-jén kelt Keretegyezményének kihirdetéséről szóló 1999. évi XXXIV. törvény: 1. Cikk A nemzeti kisebbségek és ezen kisebbségekhez tartozó személyek jogainak és szabadságainak védelme az emberi jogok nemzetközi védelmének szerves részét képezi, és mint ilyen, a nemzetközi együttműködés keretébe tartozik. 5. Cikk 1. A Felek kötelezettséget vállalnak arra, hogy támogatják a nemzeti kisebbségekhez tartozó személyek számára kultúrájuk megőrzését és fejlesztését, úgyszintén identitásuknak, nevezetesen vallásuk, nyelvük, hagyományaik és kulturális örökségük megőrzésének feltételeit. 14. Cikk 1. A Felek kötelezettséget vállalnak arra, hogy elismerik minden, valamely nemzeti kisebbséghez tartozó személy jogát kisebbségi nyelvének megtanulására. 2. Nemzeti kisebbségek által hagyományosan és jelentős számban lakott területeken, megfelelő igény esetén, a Felek törekednek - lehetőségeik szerint és oktatási rendszerük keretein belül - annak biztosítására, hogy a nemzeti kisebbségekhez tartozó személyeknek megfelelő lehetőségük legyen kisebbségi nyelvüket megtanulni vagy ezen a nyelven tanulni. 
25  Lásd: 45/2005. (XII. 14.) AB határozat
26 Njt. 163. § (2) A nemzetiségek anyanyelvű és anyanyelvi oktatásához az anyanyelvű pedagógusok képzésének, továbbképzésének biztosítása állami feladat. (4) A (2) bekezdésben foglaltak teljesítése céljából az állam támogatja a nemzetiségek anya-, illetve nyelvországából érkező oktatók magyarországi vendégtanári alkalmazását. 
27 A jegyzőkönyv III. részének 15. pontja. 
28 A vegyes bizottság által megemelni javasolt megbízási díjat nem fizette ki a szaktanácsadónak, de az utazási költségeket és lakásbérleti díjat igen.
29 Ptk 74/C. § (1) bekezdés