NAIH nyilvántartási szám: 40689

Az alapvető jogok biztosának

JELENTÉSE

az AJB-6943/2012. számú ügyben

Előadók:  dr. Csóré Erika
	       dr. Magyarné dr. Vuk Katalin
                dr. Varga Éva Csilla
	       dr. Vass Veronika

Érintett szervek: Sátoraljaújhelyi Fegyház és Börtön

2012. október

Az alapvető jogok biztosának 
Jelentése
az AJB 6878/2012. számú ügyben

Az eljárás megindulása

A fogvatartottak alapvető jogainak érvényesülését fókuszpontba állító projektem keretében utóvizsgálatra is sor került, annak megállapítása érdekében, hogy korábbi ajánlásaim, javaslataim a gyakorlatban elérték-e a kívánt célt. 2011-ben tartottam helyszíni ellenőrzést a Sátoraljaújhelyi Fegyház és Börtönben, amely ugyan régi bv. intézet, de megfelelő körülmények között élhetnek a fogvatartottak. Ugyanakkor ebben az intézetben működtettek un. különleges biztonsági körletet, ahol a legsúlyosabb bűncselekmények elkövetőit helyezték el. Erre figyelemmel indokoltnak tartottam az ismételt helyszíni vizsgálatot, az esetleges pozitív változások megismerését.
Vizsgálatomat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján, hivatalból rendeltem el. 
A helyszíni vizsgálat időpontja 2012. szeptember 24. napja volt.

Az érintett alapvető jogok 

•	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés] 
•	Az élethez és az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltósághoz való jog sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” [Alaptörvény II. cikk] 
•	Az egyenlő bánásmód követelménye: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja. Magyarország az esélyegyenlőség megvalósulását külön intézkedésekkel segíti.” [Alaptörvény XV. cikk (2) és (4) bekezdés] 
•	A testi és lelki egészséghez való jog: „Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez. Az (1) bekezdés szerinti jog érvényesülését Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő. [Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdések] 
•	a tisztességes eljáráshoz való jog: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés]

Az alkalmazott jogszabályok

Az alkalmazott jogszabályokat és rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.

I.

A helyszíni vizsgálat tapasztalatai

Az előző ombudsmani vizsgálat óta történt változások
A vizsgálat napján 327 fogvatartott volt az intézetben. Az intézet befogadó képessége 263 fő, így a telitettség 120-130%-os. Ez az arány az elmúlt két évben 140-160% körül mozgott, vagyis csökkent a zárkákon belüli zsúfoltság.
A tavalyi vizsgálat tapasztalatait összegző jelentésemben az elítéltek foglalkoztatását kifejezetten jónak ítéltem. A fogvatartottak nagy része, 60-70%-a dolgozik jelenleg is, egy részük az Ábránd Kft-nél jelenleg ágynemű készítésben, műtősruhák varrásában vesz részt, másik részük költségvetési munkáltatás keretében karbantartást végez, és a konyhán dolgozik. Az fogvatartottak egy részét a konyhán az intézet részmunkaidőben foglalkoztatja, amellyel a munkához való pozitív hozzáállást igyekeznek erősíteni bennük. Időszakos, intézeten kívüli munkáltatást is szerveznek, pl. 6 hétig gátmagasításban vettek részt elítéltek, vasúti sínek mellett pedig – baleset megelőzési célzattal – köveket szedtek. Azoknak is szeretnének munka lehetőséget biztosítani, akik egészségügyi okok miatt nem tudnak teljes munkaidőben dolgozni. Ezt jelenleg szervezik oly módon, hogy a teljes munkaidőt részmunkaidőre változtatják, így 12 fő helyett 24 fő végezné el ugyanazt a feladatot.
Az oktatásban (7-8. osztály és 9-10. osztály folyamatosan működik) résztvevő fogvatartottakkal együtt az intézetben 80% körüli a foglalkoztatottak aránya. Emelkedett a szakkörök száma. Egy nyíregyházi színművész vezetésével drámapedagógiai szakkör indult, és újonnan sakk-, illetve könyvtár szakköre is jelentkezhetnek a fogvatartottak.
Az alagsorban lévő tantermet minden évben felújítják, azonban a talajvíz két héten belül felszökik, elkezd vizesedni a fal. Így az folyamatos emberi tartózkodásra nem alkalmas. A szigetelési munkálatokat a közeljövőben kezdik meg.

Az elmúlt évben tartott ombudsmani ellenőrzés óta – figyelemmel a biztosi ajánlásokra – számos fejlesztést hajtottak végre az intézetben. A mosodába 2012 februárjában energiatakarékos mosó- és szárítógépeket állítottak be. Emellett napkollektorokat szereltek fel, amely a melegvíz ellátás 100%-át tudja folyamatosan biztosítani. 
A biztonságtechnikai eszközök cseréjét ugyancsak megkezdték. Új kamerát szereztek be intézeti költségvetés terhére, de központi költségvetési támogatás hiányában egyelőre nem tudnak tovább lépni. Az elmúlt egy év alatt két villámcsapás is érte az intézet épületét, melyből eredő kárt (mintegy 3 millió ft) a biztosító kifizette. Ezt is biztonságtechnikai felszerelésekre fordították.
Az elítéltek pénzküldeményeivel kapcsolatban a Házirendet – korábbi ajánlásomnak megfelelően – módosították. A látogatóhelyiség asztalairól kezdeményezésemre a plexiüveget eltávolították. Az ajánlott szárítóhelyiség helyett a zárkákat látták/látják el folyamatosan szárító eszközökkel. Ezt a megoldást a bv. ügyésszel egyeztették. Az előzetes fogvatartottak zárkáiban a szárítók már megtalálhatók, mivel ők a saját ruháikat is mossák, tehát nagyobb szükségük van rá. 
A fürdőhelyiségek felújítása, az ablakok cseréje megkezdődött, illetve a helyszíni vizsgálat idején folyamatban volt. Minden fürdőhelyiség a - falakon belül - az év végére elkészül (vezetékcsere, festés, ablakcsere, szellőzés, hiányzó csempék, tusolók bővítése stb.) 
Az akadálymentes zárka és zuhanyozó kialakítását késedelmesen tudták csak megkezdeni, mert a közbeszerzési pályázati eljárások elhúzódtak, annak végét meg kellett várniuk. Augusztusban aláírásra került a megállapodás, így év végére az ezzel kapcsolatos ajánlásom is teljesül. 
A parancsnok tervei szerint a fűtés korszerűsítését is megkezdik az idén, új kazánokat szereztek be és valamennyi radiátorra hőfokszabályozót szerelnek fel. A zárkák világosabbá tétele és a fogvatartottak jobb kilátása érdekében a kilátás gátló ablakok megdöntését is elvégzik, illetve az elkezdett felújítás során, ezen ablakokból a katedrálüveg 2/3-ad részét eltávolítják. Ezzel lehetővé válik, hogy a zárkákban a fogvatartottak természetes fényt kapjanak, ami szintén megfelel korábbi kérésemnek.
A dühöngő emberi tartózkodásra való alkalmassá tételében nem történt előrelépés,  mivel az arra fordítandó 4-5 millió forinttal jelenleg nem rendelkezik az intézet. Így a dühöngőt nem használják, ha mégis szükség lenne rá, más megoldást keresnek. Pl. folyamatosan figyelik a fogvatartottat, kamerával ellátott zárkába helyezik el, vagy az Igazságügyi Megfigyelő és Elmegyógyító Intézetbe szállítják.

Előző vizsgálatom óta többlet státuszt nem kapott az intézet, de az országos parancsnokság támogatásával engedélyezték az állománytábla szerinti létszám 98%-ban való feltöltését. Egy körletfelügyelői státuszt várhatóan még sikerül betölteniük 2012. év december 1. napjával (a baracskai intézetből kerül áthelyezésre). Egy üres kutyavezetői státusz betöltése is folyamatban van civil jelentkezővel. 
Az egészségügyi állományban változás történt. Újabb pszichológusi státust nem kapott az intézet, a volt pszichológus pedig szeptember 1-vel áthelyezését kérte a Budapesti Bűnügyi Szakértői Intézetbe. A sárospataki főiskola pszichológiai tanszékének tanára azonban – aki ismeri az állományt, illetve a fogvatartottakkal való foglalkozás körülményeit, mert eddig is szerződéses alkalmazottként segítette a főállású pszichológus munkáját – közalkalmazottként szeptembertől vállalta a fogvatartottak és az állomány ellátását is. 
A városi kórházból január 1-től érkezett egy főállású orvos, aki több szakvizsgával is rendelkezik, a pszichiáter szakvizsgáját pedig jelenleg végzi. Szükség is van rá, mert az intézetben egyre több a személyiségzavarral küzdő fogvatartott. Fogorvosa is van az intézetnek, heti háromszor rendel. 
A különleges biztonságú körleten jelenleg nem helyeznek el elítéltet. A zárkák felújítását azonban – az állomány segítségével – elkezdték. Két zárka falát újra festették a korábbihoz képest vidámabb színnel (zölddel), több „vandálbiztos” lámpatestet szereltek fel és itt is tervezik a kilátás gátlók megdöntését a természetes fény beszűrődése és az égbolt láthatóvá tétele érdekében. Ezen a körleten a zárkák egyszemélyesek. Az országos parancsnokság dönt majd arról, hogy mikor és milyen ítélettel rendelkező fogvatartottat helyeznek majd el itt. A részlegen az egyik zárkát átalakították foglalkoztatónak, itt számítógép, oktató programok, illetőleg könyvek állnak a fogvatartottak rendelkezésére.

Külföldi fogvatartottak
A vizsgálat idején a büntetés-végrehajtási intézetben 11 külföldi fogvatartott volt. Állampolgárság szerinti megoszlása: 4 román, 1 szerb, 6 ukrán. A külföldi fogvatartottak általában előzetes letartóztatásukat töltik a Sátoraljaújhelyi Fegyház és Börtönben, de a helyszíni vizsgálat időpontjában volt olyan fogvatartott is, aki jogerős büntetését töltötte. Az elítéltek mindegyike jól beszél és ért magyarul, így a fogvatartott társaikkal és a büntetés-végrehajtási intézet személyzetével is megértetik magukat. A büntetés-végrehajtási intézet személyi állományában kevesen beszélnek idegen nyelven, de van olyan nevelő, aki kiválóan beszél angolul és németül. Az intézet folyamatos kapcsolatot tart egy tolmáccsal is, aki több szláv nyelven kommunikál, az ő segítségét veszik igénybe szükség esetén. Egy alkalommal okozott problémát a tolmács hiánya, amikor grúzok kerültek az intézetbe ünnepnapon, de rövid időn belül átszállították őket Budapestre, ahol grúz tolmács már segített a nyelvi nehézségek kiküszöbölésében. A külföldiek a kérelmeiket általában magyar nyelven írják, amelyek elsősorban a velük szemben folyamatban lévő büntetőüggyel függnek össze. Nagyon ritka az, amikor a büntetés-végrehajtási körülményekre panaszkodnak. Az intézet parancsnokának tájékoztatása szerint a külföldi elítéltek általában nem ugyanazon zárkába kerülnek elhelyezésre, mert biztonsági szempontból ez nem mindig célszerű. 
Az intézetbe kerülő fogvatartott saját anyanyelvén vagy az általa beszélt nyelven – befogadását követően – megkapja a tájékoztatót jogairól, kötelezettségeiről, valamint a házirendről. A külföldi országok diplomáciai képviselői közül kiemelkedik a Nyíregyházi Ukrán Konzulátus képviselője, aki rendszeresen látogatja az intézetben elhelyezett ukrán elítélteket és segítséget nyújt a számukra, de a román, a szlovák, valamint a szerb diplomáciai képviselet tagjai is látogatják alkalmanként itt lévő honfitársaikat. 
A parancsnok elmondása szerint minden évben megemlékeznek az intézetben 1944. március 22-én történt börtönkitörésről, a megemlékezésen a külföldi államok diplomáciai képviselői is részt vesznek. A külföldiek közül senki részéről nem érkezett olyan jelzés az intézet parancsnoka felé, hogy az országa kulturális szokásait, hagyományait az intézetben is ápolni szeretné. Az intézet könyvtárában találhatók idegen nyelvű könyvek, szótárak, amelyeket az elítéltek kikölcsönözhetnek, illetőleg a konzulok látogatásaik alkalmával mindig hoznak idegen nyelvű újságokat, folyóiratokat. A külföldieken nem észlelhetőek azok a börtön okozta negatív hatások, amelyek a magyarok esetében általában igen (pl. családtól való távolságból eredő stressz hatás). A külföldiek tartják a kapcsolatot a családjukkal és amennyiben csomag érkezik a külföldi részére, a súlykorlátozástól is el szoktak tekinteni.
A börtön területének bejárásakor munkatársaim találkoztak és meghallgattak 10 külföldi fogvatartottat. A fogvatartottak közül volt, aki éppen dolgozott a börtön területén a mosodában és volt, aki a zárkájában tartózkodott. A fogvatartottak mindegyike nagyon jól beszélt és értette a magyar nyelvet. Nyilatkozatuk szerint családjukkal tartják a kapcsolatot és abból adódóan, hogy távol vannak hazájuktól nehézségről nem számoltak be. 

II.

A vizsgálat megállapításai

1. A hatáskör tekintetében

Feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat 2012. január 1-től az Ajbt. határozza meg. 
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint a rendvédelmi szerv az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint a büntetés-végrehatási szervezet állami, fegyveres rendvédelmi szerv, vagyis vizsgálati lehetőségem kiterjed a vizsgált büntetés-végrehajtási intézetre.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében 

Magyarország Alaptörvénye (továbbiakban: Alaptörvény) B) cikkének (1) bekezdése szerint Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában megfogalmazta, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam […] kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. 
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. 
Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni. „A tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni.” (Lásd: 6/1998. (III.11.) AB határozat,14/2004. (V.7.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye. 
Álláspontom szerint a jogállamiság és a tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
A közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [11/1992. (III. 5.) AB határozat, ABH 1992, 77, 84-85.; 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, ABH 1998, 372, 376-377.; 5/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 75, 88-89.; 422/B/1999. AB határozat, ABH 2004, 1316, 1320, 1322.] Már több jelentésemben is hangsúlyoztam, hogy különösen nagy súlya van ennek a tételnek akkor, amikor az adott eljárás eleve alapjog-korlátozásra, szankció kiszabására vagy jogkorlátozó intézkedés meghozatalára irányul.
Az Alaptörvény II. cikke alapján az emberi méltóság sérthetetlen, minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz. A korábban irányadó és az Alaptörvény hatályba lépését követően is hivatkozási pontot jelentő alkotmánybírósági gyakorlat az emberi méltósághoz való joggal kapcsolatosan arra hívja fel a figyelmet, hogy a méltóság az emberi élettel eleve együtt járó minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő.
Az Alaptörvény az emberi méltósághoz való joggal összefüggésben abszolút tilalmakat fogalmaz meg. Ezek értelmében senkit nem lehet kínzásnak, embertelen, megalázó bánásmódnak vagy büntetésnek alávetni, valamint szolgaságban tartani. 
Az emberi méltósághoz való jog érvényesülésével szorosan összefügg a megalázó bánásmód tilalma. A megalázó bánásmód lényege, hogy az érintettben olyan erős félelmet, lelki gyötrelmet és alsóbbrendűségi érzést okoz, ami alkalmas arra, hogy a testi és lelki ellenállását megtörje.
Mint ahogy arra az Alkotmánybíróság rámutatott, az állam büntető hatalmának önkényével, túlsúlyával szemben az egyént védő alkotmányos értékek történetileg elsősorban a büntetőjogra és a büntetőeljárásra fogalmazódtak meg és váltak – különböző részletességgel – az alkotmányok részeivé. Ez azonban nem jelenti a büntetés-végrehajtásban megnyilvánuló állami büntető hatalom korlátlanságát, a bűnösnek talált és büntetésre ítélt egyén teljes kiszolgáltatottságát. Az elítélt nem tárgya a büntetés-végrehajtásnak, hanem alanya, akinek jogai és kötelezettségei vannak. Jogainak egyik csoportját a büntetés-végrehajtás során is korlátozás nélkül vagy módosulással továbbélő alkotmányos alapjogok alkotják, másik csoportját pedig a büntetés, illetve a büntetőjogi intézkedés végrehajtásának tényéből és körülményeiből keletkező sajátos végrehajtási jogok.
A büntetés-végrehajtás alkotmányos kereteinek szélső értékeit egyrészről az emberi méltósághoz, a személyi biztonsághoz való jog, másrészről a kínzásnak, a kegyetlen, embertelen, megalázó bánásmódnak és büntetésnek tilalma jelöli ki. Ezen belül a jogállamiságból, valamint az alapvető jogok lényeges tartalmának korlátozására vonatkozó tilalomból vezethető le, hogy a büntetések és intézkedések végrehajtása címén az állam milyen mértékben avatkozhat az egyén életébe, korlátozhatja alapjogait és szabadságát. 
Az Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, ennek az alapjognak az érvényesülését pedig Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő.
Az Alkotmánybíróság több határozatában értelmezte a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog tartalmát (Alkotmány 70/D. §), és mindezek az értelmezések álláspontom szerint – függetlenül attól, hogy „legmagasabb szintű” jelző az Alaptörvényben már nem kapott helyet – továbbra is hivatkozhatóak maradnak. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a (legmagasabb szintű) testi és lelki egészséghez való jogként meghatározott alkotmányi követelmény az államnak azt az alkotmányos kötelezettségét jelenti, hogy a nemzetgazdaság teherbíró képességéhez, az állam és a társadalom lehetőségeihez igazodva olyan gazdasági és jogi környezetet teremtsen, amely a legkedvezőbb feltételeket biztosítja a polgárok egészséges életmódjához, életviteléhez. Az alkotmánybírósági gyakorlat utal arra is, hogy az államnak e jog megvalósulása érdekében meghatározott, az egészségügyi intézmények és orvosi ellátás megszervezésére irányuló kötelezettsége annyit feltétlenül jelent, hogy az állam köteles megteremteni egy olyan intézményrendszer működésének a garanciáit, amely mindenki számára biztosítja az egészségügyi szolgáltatások igénybevételének lehetőségét, azaz azt, hogy a szolgáltató intézmények hiánya miatt senki ne maradjon ellátatlanul. Az állam szabadsága nem terjed odáig, hogy anélkül üresítse ki az egyik legfontosabb garanciális intézmény tartalmát, hogy helyette nem építi ki az alapvető jog megvalósulásának azonos súlyú biztosítékait. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor utalt arra is, hogy az egészségügyi intézményhálózat és az orvosi ellátás körében elvontan, általános ismérvekkel csak egészen szélső esetekre korlátozottan határozhatja meg az állami kötelezettség kritikus nagyságát, vagyis azt a szükséges minimumot, amelynek hiánya már alkotmányellenességhez vezet. Ilyennek volna minősíthető például, ha az ország egyes területein az egészségügyi intézményrendszer és az orvosi ellátás teljesen hiányozna. Az Alkotmánybíróság olvasatában az ilyen szélső eseteken túl azonban az állami kötelezettségnek nincs alkotmányos mércéje. Az egészséghez való jog tehát önmagában alanyi jogként értelmezhetetlen. Az az Alkotmányba foglalt állami kötelezettségként fogalmazódik meg, amely magában foglalja azt a kötelezettséget, hogy a törvényhozó a testi és lelki egészség bizonyos területein alanyi jogokat határozzon meg.
Már korábbi vizsgálataim kapcsán kifejtettem, hogy – álláspontom szerint – a jogalkalmazási gyakorlatra fókuszáló ombudsmani jogvédelemnek az egészséghez való jog biztosításával összefüggő állami kötelezettségekkel kapcsolatban lehetősége van akár az Alkotmánybíróság által követettől eltérő, további alapjogi követelmények megfogalmazására és kibontására. Önmagában ugyanis az a tény, hogy az Alkotmánybíróság, annak alacsonyabb mércéje miatt valamely jogszabályi rendelkezést, jogi-szervezeti megoldást az egészséghez való jog érvényesülése szempontjából – a fenti gyakorlat alapján – nem minősít alkotmányellenesnek, még egyáltalán nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy e norma gyakorlati alkalmazásával, hatásával és következményeivel kapcsolatban az egészséghez való joggal, vagy ennek alanyi jellegű részjogosítványával, az egészségügyi ellátáshoz való jogosultsággal összefüggő visszásság megállapítására kerüljön sor. Az ombudsmani jogvédelem eltérő, magasabb mércéjében két végpont határozható meg. Értelemszerűen nem állapítható meg az egészséghez való joggal összefüggő visszásság pusztán egy intézmény megszüntetése, átalakítása, összevonása, feladatátadása miatt, egy ilyen szemlélet parttalanná és esetlegessé tenné az alapvető jogok biztosa által biztosított jogvédelmet. 

3. A vizsgálat érdeme tekintetében 

A megtett intézkedések
Az AJB-2862/2012. számú jelentésemben felkértem a belügyminisztert, hogy kezdeményezze a szolgálati gépjárművet vezető bv. dolgozók járműkötelékben való biztonságos és zavartalan közlekedése feltételeinek, szabályainak jogszabályban való rögzítését.
A miniszter arról tájékoztatott, hogy a büntetés-végrehatás országos parancsnoka a büntetés-végrehajtási szervezet gépjármű szabályzatáról szóló 1-1/46/2011. (Xl. 15.) OP intézkedésben rögzítette a hivatásos állomány tagjainak járműkötelékben szolgálati gépkocsival történő közlekedése szabályait.

Az intézet parancsnokától az elítéltek pénzküldeményei kezelésével, a dolgozó elítéltek hajnali időpontban való szabad levegőn tartózkodásával összefüggésben a Házirend módosítását kértem. A parancsnok a vonatkozó rendelkezéseket módosította, illetőleg pontosította.

A családi látogatófogadó helyiségben lévő asztalok két oldalát elválasztó plexiüveget leszerelték, ezáltal a fogvatartottak a látogatókkal barátságosabb, közvetlenebb, családiasabb körülmények között találkozhatnak, beszélgethetnek.

Az épület, illetve az egyes helyiségek renoválása megkezdődött, az akadálymenetes zárka és zuhanyzó kialakítása, a fűtés korszerűsítése folyamatban van.
A tervek szerint a zárkák ablaka előtt lévő kilátás gátlókat ugyan nem távolítják el teljesen, de megdöntik, illetve az átláthatatlan üveg egy részét lecserélik átláthatóvá, így a fogvatartottak kilátása nem lesz akadályozva, és természetes fény is éri majd a zárkákat.

Jelenleg is visszásságot okozó körülmények
Nem történt előrelépés az ún. dühöngő helyiség felújítása vonatkozásában. A parancsnok tájékoztatása szerint az ön- és közveszélyes állapotban lévő fogvatartottat egyszemélyes zárkában helyezik el. Évente általában egy fogvatartott kerül olyan állapotba, hogy elkülönítése válik szükségessé. Önkárosítást (falcolás) havonta egy-két fogvatartott követ el. Sajnos egyre több személyiségzavarral küzdő fogvatartott is érkezik az intézetbe. A vizsgálat idején kb. 30 olyan fogvatartott volt, akire fokozottan oda kell figyelni. 
Az intézet újabb pszichológusi státuszt nem kapott, továbbra is egy pszichológus foglalkozik a fogvatartottakkal és a személyi állománnyal is.
Álláspontom szerint a fentebb ismertetett körülmények, úgymint a dühöngő hiánya, a személyiségzavarban szenvedő fogvatartottak számának emelkedése, mindenképpen indokolják még egy pszichológus alkalmazását. Ezt a fogvatartottak megfelelő ellátása és az állomány mentális épségének megőrzése egyre sürgetőbbé teszi, az egyetlen pszichológus szakember rendkívül leterhelt. A pszichológus státusz biztosításával megszűnne a fogvatartottak és az állomány egészséghez való jogának jelenleg fennálló közvetlen veszélyeztetettsége.

A biztonsági osztály státuszainak emelésére is elmaradt. Noha a fogvatartotti létszám az elmúlt évhez képest kisebb mértékben csökkent, a közvetlen, nagyobb odafigyelést igénylő fogvatartottak száma ugyanakkor növekedett. A feladatok megfelelő ellátásához tehát továbbra sem tartom elegendőnek a biztonsági osztályon dolgozók létszámát. Erre figyelemmel ismételten megállapítom, hogy a biztonsági osztály alultervezett létszáma a fogvatartottak jogainak érvényesülését, a velük való bánásmódot, valamint az érintett állomány emberi méltósághoz való jogát is közvetlenül veszélyezteti.

Az alagsorban lévő tanterem falainak renoválása, szigetelése elengedhetetlen, állapota a vizesedés miatt továbbra is veszélyezteti az ott tartózkodó fogvatartottak és oktatóik egészséghez való jogát.
A biztonsági berendezések teljes felújítása nem történt meg. Egy-két kamerát ugyan lecseréltek, azonban az őrtornyok átépítésére, az újravezetékelésre mielőbb szükség lenne. A biztonságtechnikai rendszer jelenlegi állapota közvetlenül veszélyezteti a személyi állomány és a fogvatartottak biztonságát is, azon keresztül pedig az élethez, testi épséghez fűződő jogukat.

Külföldi fogvatartottak
A helyszíni ellenőrzés során az idegen állampolgárságú fogvatartottak anyanyelvhasználathoz való jogával összefüggésben visszásságra okot adó körülmény nem merült fel. Az intézet kiemelt figyelmet fordít a fogvatartottak anyanyelv használatának biztosítására. Például az idegen nyelvű tájékoztatók beszerzésére, kiváló kapcsolatok ápolására a külföldi államok konzulátusaival, az intézeti könyvtár idegen nyelvű könyvekkel való ellátására, a külföldi számára érkező csomag esetében a súlykorlátozástól való eltekintésre. A vizsgálat időpontjában az intézetben tartózkodott román, szerb, ukrán és szlovák fogvatartottak jól értették és beszélték a magyar nyelvet, nyilatkozatuk szerint nincs kommunikációs nehézségük. Megfelelőnek tartották az elhelyezési és az ellátási körülményeket.

III.

Intézkedéseim

A jelentésemben feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében 

- az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján továbbra is kérem a büntetés-végrehajtás parancsnokát, hogy vizsgáltassa meg a Sátoraljaújhelyi Fegyház és Börtön állománytáblájának pszichológusi, valamint a biztonsági osztály státuszai emelésének, továbbá az alagsori tanterem, a dühöngő emberi tartózkodásra való alkalmassá tételének, illetőleg a biztonságot szolgáló eszközök felújításának, cseréjének lehetőségét, és az azokhoz szükséges anyagi fedezet központi biztosíthatóságát.

Budapest, 2012. október
Prof. Dr. Szabó Máté

Melléklet az AJB-6943/2012. számú jelentéshez

Alkalmazott jogszabályok 
2011. évi CXI. törvény az alapvető jogok biztosáról (Ajbt.)
2007. évi XCII. törvény a fogyatékossággal élők jogairól szóló Egyezmény és az ahhoz kapcsolódó Fakultatív jegyzőkönyv kihirdetéséről:
2. cikk: A jelen Egyezmény alkalmazásában:
Az „ésszerű alkalmazkodás” az elengedhetetlen és megfelelő módosításokat és változtatásokat jelenti, amelyek nem jelentenek aránytalan és indokolatlan terhet, és adott esetben szükségesek, hogy biztosítsák a fogyatékossággal élő személy alapvető emberi jogainak és szabadságainak a mindenkit megillető, egyenlő mértékű élvezetét és gyakorlását;
9. cikk: Hozzáférhetőség
1. A fogyatékossággal élő személyek önálló életvitelének és az élet valamennyi területén történő teljes körű részvételének lehetővé tétele érdekében a részes államok megfelelő intézkedéseket tesznek, hogy másokkal azonos alapon biztosítsák a fogyatékossággal élő személyek számára a fizikai környezethez, a közlekedéshez, az információhoz és kommunikációhoz, beleértve az információs és kommunikációs technológiákat és rendszereket, valamint más, nyilvánosan hozzáférhető vagy rendelkezésre álló lehetőségekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférést, mind városi, mind vidéki területeken. Ezek az intézkedések, amelyek magukban foglalják a hozzáférési akadályok és korlátok beazonosítását és felszámolását, többek között a következőkre vonatkoznak:
a) épületek, utak, közlekedés és más bel- és kültéri létesítmények, így iskolák, lakóházak, egészségügyi létesítmények és munkahelyek;
b) információ, kommunikáció és egyéb szolgáltatások, köztük az elektronikus szolgáltatások és segélyhívó szolgáltatások.

1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.)
36. § (1) Az elítélt jogosult
a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra;
b) a hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és a büntetés-végrehajtási intézet által engedélyezett személyekkel való levelezésre, a levelek gyakorisága és terjedelme nem korlátozott;
c) legalább havonként látogató fogadására; ha a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága indokolja, az elítélt rácson keresztül beszélhet a látogatóval;
d) társadalmilag hasznos munka végzésére, a munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemre, munkavédelemre;
e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre;
g) a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére;
h) vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására;
i) a személyi tulajdonához fűződő jogainak védelmére;
j) a szabadulása utáni munkába állása és letelepedése érdekében a munkáltató, valamint karitatív szervezetek megbízottjával és pártfogóval való érintkezésre;
k) naponként legalább egy órai szabad levegőn tartózkodásra;
l) pihenésre, szabadidőre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra;
m) önképzésre, sajtótermékek megrendelésére, a büntetés-végrehajtási intézet művelődési és sportolási lehetőségeinek igénybevételére;
n) általános iskolai, indokolt esetben középfokú, valamint felsőfokú tanulmányok folytatására, a vizsgákra való felkészüléshez a jogszabályban meghatározott tanulmányi és vizsgaszabadságra;

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól (R.)
2. § (3) Az intézet köteles gondoskodni arról, hogy a fogvatartott a jogaira és kötelességeire vonatkozó rendelkezéseket az anyanyelvén vagy az általa ismert más nyelven megismerhesse. A tájékoztatás megtörténtét és annak tudomásul vételét írásban kell rögzíteni.

A NEM MAGYAR ÁLLAMPOLGÁRSÁGÚ ELÍTÉLTEKRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
221. § A nem magyar állampolgárságú elítéltekre (a továbbiakban: külföldi elítélt) a rendelet szabályait az e Címben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
222. § (1) A külföldi elítélt befogadásáról késedelem nélkül értesíteni kell az állampolgársága szerint illetékes diplomáciai vagy konzuli képviseletet (a továbbiakban: illetékes külképviselet). Az értesítés csak akkor mellőzhető, ha a külföldi elítélt az írásbeli nyilatkozatában ezt kifejezetten kéri. Ha a külföldi elítélt többes állampolgár, az általa megjelölt külképviseletet kell értesíteni.
(2) A külföldi elítéltet az általa ismert nyelven tájékoztatni kell arról, ha nemzetközi egyezmény a szabadságvesztés végrehajtásának az átengedését lehetővé teszi.
(3) Az intézet a befogadáskor a külföldi elítéltnél lévő úti okmányt átveszi, és
a) megküldi az elsőfokú bíróság székhelye szerint illetékes idegenrendészeti hatóságnak, ha a külföldi elítéltet kiutasítás büntetésre is ítélték,
b) letétbe helyezi, ha a bíróság nem alkalmazott kiutasítás büntetést.
223. § A külföldi elítélt elhelyezésénél lehetőség szerint biztosítani kell, hogy a vele együtt elhelyezett elítéltek között legyen az általa használt nyelvet, továbbá a magyar nyelvet ismerő és beszélő személy.
224. § (1) A szabadságvesztés végrehajtásával kapcsolatban a külföldi elítélt jogainak és kötelezettségeinek a gyakorlásával összefüggő tolmácsolási és fordítási költségek (a továbbiakban: tolmácsköltségek) az intézetet terhelik.
(2) Ha a külföldi elítélt a szabadságvesztés végrehajtásával nem összefüggő ügyben kéri tolmács közreműködését, az intézet azt a külföldi elítélt költségére biztosítja.
(3) A külföldi elítélttel szemben folyamatban lévő büntetőeljárásban felmerült tolmácsköltségek viselésére a Be. rendelkezéseit kell alkalmazni.
225. § (1) Ha a külföldi elítélt nem Magyarországról kap csomagot, annak vám- és postaköltségét, valamint az egyéb költségeket maga viseli, e költségek megfizetését az illetékes külképviselet átvállalhatja. Ha a külföldi elítélt letéti pénzzel nem rendelkezik, és a költségeket az illetékes külképviselet sem biztosítja, az intézet a költségeket megelőlegezheti, ha a tartozás megfizetését a külföldi elítélt vállalja és annak fedezetét igazolja.
(2) Ha a külföldi elítéltnek nincs letéti pénze, a hozzátartozó részére havonta egy alkalommal - az intézet költségére - küldhet levelet.
(3) A nem magyar nyelven írt vagy kapott magántermészetű levél biztonsági ellenőrzése esetén a levelet négy napon belül kell az intézetnek a címzetthez továbbítani vagy kézbesíteni.
(4) Az illetékes külképviselethez írt vagy az onnan érkező levelek tekintetében a 86. § (4) bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni.
226. § (1) A külföldi elítélt és az illetékes külképviselet tagja a konzuli kapcsolatokról szóló nemzetközi egyezmény, valamint az érintett államok által kötött szerződésekben foglaltak szerint, az e rendeletben foglaltak figyelembevételével tartanak kapcsolatot. A kapcsolat felvétele csak a külföldi elítélt beleegyezésével történhet.
(2) Ha a külföldi elítélt kéri, hogy az illetékes külképviselet tagja az intézetben meglátogassa, részére csomagot vagy pénzt küldjön, kérelmét az intézet haladéktalanul továbbítja.
(3) A (2) bekezdés szerinti látogatások vagy csomagküldések száma nem korlátozott, a látogatás időpontját - ha az nem az általános látogatási időben történik - az illetékes külképviseletnek és a parancsnoknak előzetesen egyeztetniük kell.
227. § Az illetékes külképviselet a bv. szervezet fogvatartásában lévő elítélt (elítéltek) helyzetéről való tájékoztatásra irányuló kérését az Országos Parancsnokságnak küldi meg.
228. § (1) Ha a külföldi elítélt vagy a képviselője a szabadságvesztés végrehajtásának más állam részére történő átengedését kéri, a kérelmet az Országos Parancsnokság útján az igazságügyért felelős miniszterhez kell felterjeszteni.
(2) A szabadságvesztés végrehajtásának más állam részére történő átengedésekor az intézet a kiutasítás szabályainak a megfelelő alkalmazásával jár el.
229. § A külföldi bíróság által kiszabott szabadságvesztés végrehajtásának az átvételéről szóló határozat alapján a külföldi elítéltet az átvételi eljárás idejére a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetben kell elhelyezni.
230. § Az intézet az illetékes külképviseletet haladéktalanul értesíti a külföldi elítélt haláláról, továbbá, ha a külföldi elítélt részére - az intézet tudomása szerint - gyámot vagy gondnokot kell kirendelni.
231. § (1) Az intézet a külföldi elítélt várható szabadulása előtt harminc nappal, ha a szabadságvesztés hátralévő tartama kevesebb harminc napnál, akkor legkésőbb a jogerős bírósági ítéletről szóló bírói értesítés kézhezvételét követő munkanapon, illetve ha a szabadulás időpontja indokolja, haladéktalanul értesíti az elsőfokú bíróság székhelye szerint illetékes területi idegenrendészeti hatóságot az elítélt szabadulásáról.
(2) Ha a bíróság a külföldi elítéltet kiutasította, az (1) bekezdés szerinti értesítéssel egyidejűleg az intézet az ítéletkiadmányt és a kiutasításról szóló bírósági értesítést is megküldi az elsőfokú bíróság székhelye szerint illetékes idegenrendészeti hatóságnak, és közli vele, hogy a külföldi elítéltet mely időben és hol veheti át. A külföldi átvételét az átvevő aláírásával igazolja.
232. § (1) A külföldi elítélt szabadításáról, illetve a más államnak történő átadásáról az intézet értesíti az illetékes külképviseletet, az Országos Parancsnokságot, szabadítás esetén - a szabadulás előtt legalább három nappal - az útlevelet őrző szervet. Az illetékes külképviseletet az intézet nem értesíti, ha azt a külföldi elítélt az írásbeli nyilatkozatában kifejezetten kérte.
(2) A külföldi elítélttel a szabadulásakor közölni kell, és a szabadulási igazoláson fel kell tüntetni, hogy okmányait, útlevelét melyik szervnél veheti át.
(3) A szabadságvesztés végrehajtása céljából más államnak átadott külföldi elítélt szabadulási igazolásán fel kell tüntetni az átengedést engedélyező szerv megnevezését, a határozat keltét és ügyszámát.

Az Európai Unió Miniszteri Bizottságának Európai Börtönszabályokról szóló Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára (Európai Börtönszabályok)
Tájékoztatás
30. Szabály 
30.1. A befogadáskor és a későbbiekben szükség szerinti gyakorisággal minden fogvatartottat írásban és szóban – azon a nyelven, amelyet ért – tájékoztatni kell a fegyelemről szóló szabályozásról, valamint jogairól és kötelezettségeiről a büntetés-végrehajtási intézetben. 

Külföldi állampolgárok
37. Szabály 
37.1. A külföldi ország állampolgárságával rendelkező fogvatartottakat haladéktalanul tájékoztatni kell azon jogukról, hogy felvegyék a kapcsolatot diplomáciai vagy konzuli képviselőikkel és ésszerű lehetőségeket kapjanak a kapcsolatfelvételhez. 
37.2. Azon államok állampolgárságával rendelkező fogvatartottak számára, akiknek nincs az országban diplomáciai vagy konzuli képviselőjük, valamint a menekülteknek és hontalanoknak ugyanilyen lehetőségeket kell biztosítani és engedélyezni kell, hogy az érdekeik képviseletével megbízott állam diplomáciai képviselőjéhez vagy bármely más olyan nemzeti hatósághoz vagy nemzetközi szervezethet forduljanak, amelynek az a feladata, hogy védelmezze az adott érdekeket. 
37.3. A büntetés-végrehajtási hatóságoknak szorosan együtt kell működniük ezekkel a diplomáciai vagy konzuli képviselőkkel a börtönbe zárt külföldi polgárok érdekében, akinek különleges szükségleteik lehetnek. 
37.4. A külföldi állampolgárságú fogvatartottak számára kifejezetten a jogsegélyről szóló tájékoztatást kell adni. 
37.5. A külföldi állampolgárságú fogvatartottakat tájékoztatni kell arról a lehetőségről, hogy büntetésük végrehajtása végett kérjék más országnak való átadásukat. 

Etnikai vagy nyelvi kisebbség
38. Szabály
38.1. Speciális megoldásokat kell kialakítani az etnikai vagy nyelvi kisebbséghez tartozó fogvatartottak szükségletei tekintetében.
38.2. Amennyiben lehetséges a különböző csoportoknak lehetőséget kell kapniuk arra, hogy a büntetés-végrehajtási intézetben is tiszteletben tartsák kulturális szokásaikat. 
38.3. A nyelvi igényeket szakavatott tolmácsok igénybevételével és az egyes büntetés-végrehajtási intézetekben beszélt különböző nyelveken fogalmazott tájékoztatófüzetek átadásával kell kielégíteni. 

Az egészségügyi ellátás szervezete a büntetés-végrehajtási intézetben
40. Szabály
40.1. A büntetés-végrehajtási intézetben nyújtott egészségügyi ellátást a helyi önkormányzat vagy az állam általános egészségügyi ellátási szolgálatával szoros kapcsolatban kell megszervezni.
40.3. A büntetés-végrehajtási intézet egészségügyi szolgálatainak törekedniük kell minden testi vagy mentális betegség, valamint azon hiányosságok vagy fejlődési rendellenességek kiszűrésére és kezelésére, amelyekben a fogvatartottak esetleg szenvednek.
40.5. Ennek érdekében, minden fogvatartottnak részesülnie kell a szükséges orvosi, sebészeti, pszichológiai ellátásban, azokat is ideértve, amelyek szabad környezetben állnak rendelkezésre.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának 1-1/44/2010. (VII.14.) OP intézkedése
III. Pszichológus feladatai
1. Fogvatartotti pszichológiai ellátás
A munkaszervezésénél irányadó szempont az ellátandók létszámának behatárolása. A lehetőségek függvényében törekedni kell arra, hogy a pszichológus maximum 150-200 fogvatartott, speciális csoportoknál (fiatalkorúak, életfogytig tartó szabadságvesztés büntetést töltök, gyógyító-nevelő csoport, HIV körlet stb.) 50-70 fogvatartott gondozását végezze.