Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-6550/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Csóré Erika
dr. Tóth László
dr. Varga Éva
Az eljárás megindulása, előzményei
2012. augusztus 25-én a rendőrség – műveleti területté nyilvánítva – lezárta Csókakő települést, a helyi lakosok számára megnehezítve, mindenki más, odalátogatni szándékozó számára pedig megtiltva a községbe való bejutást. 
Mint az a médiából ismert, az augusztusi hétvégén − összlétszámát tekintve − több száz fős rendőri erő vonult ki Csókakőre és térségébe. A faluba csak a lakcímkártyával rendelkező helyi lakosokat engedték be. A hivatalos rendőrségi közlemény szerint a lezárást az indokolta, hogy olyan információ birtokába kerültek, miszerint Csókakőn jogsértő cselekményre – a gyülekezési törvény hatálya alá tartozó, de nem bejelentett rendezvényre – készül egy szervezet. Ezen kívül várható volt, hogy a résztvevők egy része erőszakos bűncselekményt követ el. Az események kapcsán a helybeliek és jogvédő szervezetek nyilatkozatai szerint a feltételezett jogsértés nem indokolta Csókakő település „megszállását” és hermetikus lezárását, a rendőrség nem működött együtt az önkormányzattal és a helyi lakosokkal. Vizsgálatom célja annak feltárása volt, hogy megfelelt-e az arányosság és a szükségszerűség követelményének a szóban forgó rendőri intézkedés sorozat.
Munkatársaim 2012. szeptember 3-án megtekintették a helyszínt és személyesen tájékozódtak a Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság rendészeti igazgatójától – a vizsgált rendőri akció parancsnokától –, valamint Csókakő polgármesterétől és körjegyzőjétől a történtekről.

Érintett alapvető jogok
–	a mozgásszabadság és a tartózkodási hely szabad megválasztásához való jog (Alaptörvény XXVII. cikk „Mindenkinek, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén, joga van a szabad mozgáshoz és tartózkodási helye szabad megválasztásához.”)
–	a békés gyülekezéshez való jog (Alaptörvény VIII. cikk (1) bekezdés „Mindenkinek joga van a békés gyülekezéshez.”)
–	a szabad véleménynyilvánításhoz való jog (Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdés „Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.”)
–	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés „Magyarország független demokratikus jogállam.”)
–	a szabadsághoz és a személyi biztonsághoz való jog (Alaptörvény IV. cikk (1) bekezdés „Mindenkinek joga van a szabadsághoz és a személyi biztonsághoz.”)
–	a tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” 

A megállapított tényállás
1. A Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság 2012. augusztus 25-i keltezéssel összefoglaló jelentést készített az országos rendőrfőkapitány részére a Csókakőt érintően elrendelt rendőri intézkedés sorozatról.
A jelentésben foglaltak szerint olyan jellegű információ jutott a rendőrség tudomására, miszerint a feloszlatott Magyar Gárda hagyományait tovább vivő Új Magyar Gárda képviselői 2012. augusztus 25-én 16.00 órakor – a budapesti Hősök terére bejelentett rendezvényt megelőzően – Csókakő belterületén, a Horthy szobor melletti közterületen, a gyülekezési jogról szóló 1989. évi III. törvény hatálya alá tartozó, előzetes bejelentés nélküli rendezvényt kívánnak tartani, amelyen új gárdatagokat avatnak. A feloszlatásra kiérkező rendőri erőket fizikai erőszak alkalmazásával feltartóztatják mindaddig, amíg az új gárdatagokat felavatják. 
A rendőrségnek arról is volt információja, hogy az avatáson résztvevők a reggeli órákban Székesfehérvár közelében, az M7-es autópálya pihenőjében, szervezett gyülekezést terveztek, majd onnan közösen vonultak volna Csókakőre. Mintegy 350-400 (avatottak+hozzátartozók+szervezők) személy megjelenésére számítottak.
Ezen kívül, 2012. augusztus 24-i iktatási dátummal, postai úton névtelen beadvány is érkezett a főkapitányságra, amely többek között tartalmazza, hogy „nem tudom, tudják-e, hogy nagyon mozgolódnak a Gárdisták? 25-én lesz a megemlékezésük Pesten. … az igazi avatás nem is Pesten lesz, ott már csak a beszédeket tartják, hanem méltó helyet találtak erre a Csókakői Horthy szobornál”.
A rendőrség értelmezése szerint a rendezvény megtartása, rendőri intézkedés esetén a nyílt ellenszegülés, illetve aktív ellenséges fellépés nyilvánvalóan a közbiztonságot veszélyeztető cselekmény. Ennek megelőzése érdekében a Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője – a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (továbbiakban: Rtv.) 30. § (1) bekezdésében foglaltak alapján – 2012. augusztus 25-én 00.00 órától 18.00 óráig fokozott ellenőrzést rendelt el Fejér megye teljes területére.
Összefoglaló jelentésében a megyei főkapitány rendészeti helyettese hivatkozott arra is, hogy gyanú merült fel olyan súlyos, a közrendet, közbiztonságot sértő, a köznyugalmat megzavaró, a rendezvényen részt vevő, illetve a környéken lakó személyek biztonságát is veszélyeztető bűncselekmény megvalósulására is1, melynek megelőzése és megakadályozása az Rtv. 1. § (2) bekezdés 1) pontja alapján a Rendőrségnek alapvető feladata.
Az Rtv. 58. § (1) bekezdés i) pontja szerint a csapaterő alkalmazásával végrehajtott fokozott ellenőrzés időtartamára, az ugyanezen jogszabályhely (2) bekezdés szerinti területzárást is alkalmaztak a személy- és járműforgalom korlátozása érdekében. Ezt összhangban állónak tartották a rendőrség csapatszolgálati szabályzatának kiadásáról szóló 11/1998. (IV. 23.) ORFK utasítás 20-22. pontjaival2, melynek alapján Csókakő területét műveleti körzetté nyilvánították.
Az összefoglaló jelentés szerint a fokozott ellenőrzés elrendeléséről és a település műveleti körzetté nyilvánításáról 2012. augusztus 25-én, a fokozott ellenőrzés parancsnokának utasítására, a Móri Rendőrkapitányság vezetője, szolgálati mobiltelefonjáról tájékoztatni kívánta Csókakő község polgármesterét, az általa ismert, ugyancsak mobiltelefon számon. Az értesítés első esetben 06.49 órakor kísérelte meg, azonban a polgármester mobiltelefonja kikapcsolt állapotban volt. Ezt követően 06.51 órakor, 07.05 órakor, 07.12 órakor, 07.26 órakor, 07.54 órakor, 08.09 órakor, 08.26 órakor, 08.35 órakor, 08.55 órakor, 09.08 órakor történt ismételt hívás, valamennyi esetben sikertelenül. Végül a rendőrkapitány 09.29 órakor SMS üzenetben tájékoztatta a polgármestert a rendőri műveletről, majd 09.30 órakor ismételten hanghívást kezdeményezett. Ekkor a telefon kicsengett, de azt a hívott fél nem vette fel. 
A polgármester az SMS elküldését követően kb. 20 perccel később, személyesen megjelent a törzsvezetési pont közelében, ahol a rendőrkapitány tájékoztatta őt a terület lezárásáról. A polgármester a tájékoztatást tudomásul vette, azt követően kizárólag a rendőri művelet Magyar Gárdával kapcsolatos érintettségéről érdeklődött.
A fokozott ellenőrzés végrehajtásába 300 rendőrt vontak be, a vonatkozó Műveleti Terv szerint az alábbi bontásban:
Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság:				34,
Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság százada:			94,
Veszprém Megyei Rendőr-főkapitányság:			23,
Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság:				23,
Bács-Kiskun Megyei Rendőr-főkapitányság:			23,
Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság:	25,
Készenléti Rendőrség:						78 								rendőrt biztosított a feladat végrehajtásához.
A Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság állománya részére 2012. augusztus 25-én 00.00 órakor eligazítást tartottak, majd 01.57 órakor Csókatő településen elfoglalták felállítási helyeiket. A településen részlegesen működő Megyei Törzs munkáját 01.30 órakor kezdte meg. A Fejér megyei csapatszolgálati századból 46 rendőr Székesfehérvár területén kezdte meg szolgálatát, a többiek Csókakőn 04.00 órakor kaptak eligazítást.
A Készenléti Rendőrség állománya 06.30 órakor kezdte meg közös szolgálatát a Fejér megyei csapatszolgálati század Székesfehérvár területén szolgálatot teljesítő két szakaszával az M7-es autópálya (jobb) 59-es km szelvényénél lévő pihenőhelyen.
A fokozott ellenőrzés során 06.35 órakor – az Alkotmányvédelmi Hivatal Fejér Megyei Kirendeltsége vezetőjének információi alapján – a biztosítás parancsnoka telefonon tájékoztatta a Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság rendészeti igazgatóját, hogy a szóban forgó rendezvény mégsem érinti Fejér megyét, hanem azt Tolna megyei helyszínen bonyolítják le. Erre tekintettel a Tolna megyei állomány szolgálati helyére történő visszaindulására is utasítást adott. 
08.25 órakor a Készenléti Rendőrség állománya is befejezte megkezdett feladatát, és további biztosítási feladatok végrehajtása érdekében engedélyt kapott a megye területének elhagyására, valamint a budapesti rendezvény biztosításához történő csatlakozásra.
A fokozott ellenőrzés parancsnoka 08.30-kor bevonta a Bács-Kiskun Megyei Rendőr-főkapitányság állományát és utasította annak parancsnokát, hogy haladéktalanul induljanak el a Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság területén adódó feladat végrehajtásában való támogatásra. A rendőri tevékenység szükségességének Tolna megyébe történő áthelyeződése miatt 11.37 órakor a Veszprém, és a Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság jelen lévő állományát is visszavonták.
A fokozott ellenőrzés során az ellenőrző csoportok, valamint a zárási pontokon szolgálatot teljesítő állomány az alábbiak szerinti igazoltatást végezte a Csókakőre tervezett rendezvényre való bejutási szándékkal:
-	2012. 08. 25-én 08.15 órakor, a 81-es főút és a 81117-es út kereszteződésében egy Seat Cordoba típusú személygépkocsi 4 utasát,
-	012. 08. 25-én 08.00 órakor, a Székesfehérvár, Móri út 142. szám előtt, egy VW Sharan típusú személygépkocsi 3 utasát,
-	2012. 08. 25-én 11.15 órakor, a Székesfehérvár, Ady Endre utca 30. szám előtt, egy Suzuki Swift típusú személygépkocsi 1 utasát,
-	2012. 08. 25-én 06.31 órakor, a Csókakői erdőben 6 gyalogost.
A rendőrség álláspontja szerint a fokozott ellenőrzés elrendelésének megalapozottságát alátámasztotta, hogy az igazoltatott személyek közül többen utaltak rá, hogy Csókakőre tartottak „Jobbikos” rendezvényre. 
A VW Sharan típusú személygépkocsi egyik utasa közben telefonon bejelentette a Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság Központi Ügyeletére, hogy a rendőrök levonulhatnak Csókakőről, mert a gárda-tagok avatása más helyszínen megtörtént, menjenek inkább dolgozni Sárkeresztúrra. E bejelentést a telefonáló néhány perc múlva ismételt telefonhívással megerősítette. A bejelentés alapján a rendőrhatóság azt feltételezte, hogy a Csókakő közterületére tervezett rendezvény előre megszervezett volt, azonban azt a gyülekezési törvény hatálya alá tartozó be nem jelentett rendezvényként, egy feloszlatott társadalmi szervezettel összefüggésben szervezték meg és – vélelmezhetően – kizárólag a jelen lévő nagyszámú rendőri erőre tekintettel tartották meg más helyszínen.
A déli óráktól kezdve a terület zárását, illetve a rendőri intézkedéseket nagy médiaérdeklődés kísérte. Számos helyi, illetve országos sajtóorgánum foglalkozott a történtekkel, több forgatócsoport a helyszínen is megjelent. A Jobbik Magyarországért Mozgalom Fejér megyei elnöke úgy nyilatkozott, hogy Csókakőn a Magyar Gárda tagokat kívánt avatni. A rendőrség szerint ez egyértelművé tette a korábban beszerzett információik helyességét.
A sajtóval történő kapcsolattartást a helyszínen a Megyei Törzsbe beosztott sajtószóvivő látta el.
A fokozott ellenőrzés során 1 személlyel szemben közigazgatási eljárást kezdeményeztek, 8 személyt helyszíni bírsággal sújtottak közlekedésrendészeti szabályszegés elkövetése miatt, további 145 személyt igazoltattak és 85 jármű ellenőrzést foganatosítottak. A fokozott ellenőrzést 14.50 órakor befejezték és a műveleti körzetet megnyitották. 
2. A helyszíni vizsgálat során Csókakő község polgármestere úgy nyilatkozott, hogy augusztus 25-én reggel 9.30 óra körüli időben érkezett egy SMS üzenet a telefonjára, amelyben a Móri Rendőrkapitányság vezetője a következő üzenetet hagyta: „Szerettelek volna tájékoztatni a településen zajló rendőri műveletekről, de sajnos nem tudtalak elérni.” A polgármester állítása szerint a kapitányságvezető az üzenet írása előtt őt telefonon nem kereste, telefonján ugyanis nem észlelt tőle származó nem fogadott hívást augusztus 25. napján. A polgármester 09.30 perckor találkozott a móri rendőrkapitánnyal, aki arról tájékoztatta, hogy a községbe csak lakcímkártyával rendelkező személyeket engednek be. A rendőri fellépést „belső információra” hivatkozva azzal indokolta, hogy azt bűncselekmény elkövetésének megelőzése érdekében foganatosítják.
A polgármester elmondta továbbá, hogy az egyébként jó közbiztonsággal rendelkező községben 11.00 óra körül már kb. 11 rendőrautó járta folyamatosan az utcákat, minden utcában egy járőrpár is tartózkodott. A rendőri fellépés pontos okáról azonban még ekkor sem volt ismerete. A hivatali mobiltelefonján folyamatosan elérhető volt, ennek ellenére hivatalos tájékoztatást nem kapott az eseményekről. Ez a helyszíni ellenőrzés időpontjáig sem történt meg. A rendőri intézkedés sorozat időpontjában a menetrend szerinti autóbusz járatról az utasokat leszállították a rendőrök és igazoltatták őket, továbbá számot kellett adniuk az oda érkezésük indokáról is. A falu lakosai lakcímkártyájuk felmutatásával hagyhatták el a községet és ezen okmány bemutatásával tudtak visszatérni. Ezt a meghallgatott főkapitány helyettes is megerősítette.
Csókakő Nagy-Magyarország terén a gyakorló ruhát viselő rendőrök kordont állítottak fel. A téren egy vízágyú is állt.
A csókakői vár építési terület volt a rendőri fellépés napján is, de a várat – egyes részei kivételével – látogathatóvá tették. Hétvégeken a községet egyébként általában 600-1000 turista látogatja meg. Augusztus 25-én is érkezett egy 50 fős külföldi turistacsoport, akiket a rendőrök igazoltattak és miután tisztázták, hogy nem az Új Magyar Gárda rendezvényére érkeztek, beengedték a községbe. Beengedték a falu boltjaiba érkező szállítmányokat is. Több látogatót azonban visszafordítottak, nem mehettek be a településre. Minderről a főkapitány rendészeti igazgatója a polgármesterrel egybehangzóan nyilatkozott. 
Az események közben a polgármester a községben tartózkodó rendőröktől megtudta, hogy a falu lezárásával az volt a céljuk, hogy az Új Magyar Gárda tagjainak avatását megakadályozzák. A polgármester és a körjegyző határozott véleménye szerint a község lakosaiban félelmet keltett a nagyszámú rendőri jelenlét. A faluban tartózkodó látogatókat is mélységesen felháborította a rendőrök fellépése, amely szabad mozgásukat jelentős mértékben gátolta. Sérelmezték azt is, hogy a történtekről tájékoztatást nem kaptak, a napjuk bizonytalanságban és félelemben telt. A polgármester ugyan folyamatosan nyugtatta az embereket, de a rendőri fellépés okát tudakoló kérdéseikre nem tudott válaszolni.
A polgármester tájékoztatása szerint a rendőrök 15.00 és 15.30 óra között hagyták el a községet.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatásköröm tekintetében
Feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságomat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének f) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint rendvédelmi szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Ajbt. 18. § (4) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat. 
A Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (továbbiakban: Rtv.) 4. § (1) bekezdése szerint a rendőrség, állami fegyveres rendvédelmi szerv, így – figyelemmel az Ajbt. 18. § (1) bekezdésnek f) pontjára is – tevékenységének vizsgálatára kiterjed hatásköröm. Ezt alátámasztja továbbá a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 1. § (5) bekezdés a) pontja is, mely ugyancsak kimondja, hogy a rendőrség rendvédelmi szerv. Utalva az OBH 2452/2008., OBH 3262/2008., OBH 3595/2008., OBH 3628/2008., OBH 5266/2008., OBH 1617/2009., AJB 6021/2009., AJB 6630/2009., AJB 871/2011., AJB 1986/2011., valamint az AJB-2747/2011. és az AJB-2888/2011. számú ügyekben kiadott jelentéseimre, ismételten fel szeretném hívni a figyelmet, hogy az Rtv. preambuluma célként fogalmazza meg „az Alaptörvénynek és Magyarország nemzetközi jogi kötelezettségeinek, valamint a jogállamiság követelményeinek megfelelően működő rendőrség kialakítását”. Az Rtv. 2. § (1) bekezdése második mondata szerint „A rendőrség tiszteletben tartja és védelmezi az emberi méltóságot, óvja az ember jogait”.

II. Az érintett alapvető jogok tekintetében 
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta a biztosok következetesen, zsinórmértékként támaszkodtak az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazták az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
Magyarország Alaptörvénye és az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény hatályba lépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait. Mindezt alátámasztja az Alkotmánybíróság 22/2012. (V. 11.) AB határozata, melyben a testület maga mutatott rá arra, hogy „az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni”.
1. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság korábbi töretlen gyakorlata alapján ennek a jogállami minőségnek nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság a 30/2012. (VI. 27.) AB határozatában kimondta, hogy az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése és az Alkotmány 2. § (1) bekezdése azonosan deklarálja az ún. jogállam klauzulát, tehát az eddig kialakított alkotmánybírósági gyakorlat relevánsnak tekinthető a vizsgálat során.
Az Alkotmánybíróság által gyakran hivatkozott tétel, hogy a jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság követelménye nemcsak az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Az Alkotmánybíróság döntéseiben felhívta a figyelmet, hogy a jogállamiságnak számos összetevője van, a jogállamiság elvéből folyó egyik legfontosabb alapkövetelmény ugyanakkor éppen a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket3.
2. Az Alaptörvény VIII. cikk (1) bekezdése alapján mindenkinek joga van a békés gyülekezéshez. Az Alkotmánybíróság 2001-es alaphatározatában azt állapította meg, hogy a gyülekezési jog – csakúgy, mint a gondolat, a lelkiismeret és a vallás szabadsága – szorosan kapcsolódik a véleménynyilvánítás szabadságához. Gyűlések megszervezésének, megtartásának, az azokon való részvételnek a joga nélkül a nézetek, információk megszerzésének és másokkal való megosztásának, a vélemények közösen történő kialakításának a lehetősége ugyanis aligha volna megvalósítható. Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint – hivatkozva itt többek mellett az Emberi Jogok Európai Bíróságának e tárgyban hozott döntéseire és állandó gyakorlatára – a gyülekezéshez való alkotmányos alapjog érvényesülése nemcsak az állam illetéktelen beavatkozásával, hanem mások, például adott tüntetést ellenőrzéssel szemlélők, ellentüntetők, és más rendzavarók ellenében is védelemre szorul: az államot pozitív kötelezettségek is terhelik a békés gyülekezéshez való jog érvényesülésének biztosítása érdekében4.
3. Az Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdése deklarálja, hogy „Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.” 
Az Alkotmánybíróság a 30/1992. (V. 26.) határozatában tette fel azt a – valamennyi alkotmányos alapjog tekintetében fontos – kérdést, hogy azokat lehet-e, ha igen milyen feltételekkel megszorítani, korlátozni, kollíziójuk (összeütközésük) esetén milyen szempontok alapján kell a prioritást meghatározni. A véleménynyilvánítás, illetve az ebbe beletartozó sajtószabadság esetén ez a kérdés kiemelt jelentőséget kap, mivel e szabadságok a plurális, demokratikus társadalom alapvető értékei közé tartoznak.
A hivatkozott AB határozat szerint „[…] a véleménynyilvánítás szabadságának kitüntetett szerepe van az alkotmányos alapjogok között, tulajdonképpen „anyajoga” többféle szabadságjognak, az ún. „kommunikációs” alapjogoknak. Ebből eredő külön nevesített jogok a szólás és a sajtószabadság, amely utóbbi felöleli valamennyi médium szabadságát, továbbá az informáltsághoz való jogot, az információk megszerzésének szabadságát. […] A véleménynyilvánítási szabadsághoz kapcsolódik a lelkiismereti és vallásszabadság […],  valamint a gyülekezési jog is […]. Ez a jogegyüttes teszi lehetővé az egyén megalapozott részvételét a társadalmi és politikai folyamatokban. Történelmi tapasztalat, hogy mindannyiszor, amikor a véleménynyilvánítás szabadságát korlátozták, sérelmet szenvedett a társadalmi igazságosság, az emberi kreativitás, csökkent az emberben rejlő képességek kibontakozásának lehetősége. […] Az állam akkor nyúlhat az alapjog korlátozásának eszközéhez, ha másik alapvető jog és szabadság védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos érték védelme más módon nem érhető el. Az alapjog korlátozásának alkotmányosságához tehát önmagában nem elegendő, hogy az másik alapjog vagy szabadság védelme vagy egyéb alkotmányos cél érdekében történik, hanem szükséges, hogy megfeleljen az arányosság követelményeinek: az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlya megfelelő arányban legyen egymással. A törvényhozó a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni. Alkotmányellenes a jog tartalmának korlátozása, ha az kényszerítő ok nélkül, önkényesen történik, vagy ha a korlátozás súlya az elérni kívánt célhoz képest aránytalan. […] A szabad véleménynyilvánításhoz való jog objektív, intézményes oldala nemcsak a sajtószabadságra, oktatási szabadságra stb. vonatkozik, hanem az intézményrendszernek arra az oldalára is, amely a véleménynyilvánítási szabadságot általánosságban a többi védett érték közé illeszti […]”.
Alapjog elsősorban tehát azért korlátozható, mert más alkotmányos jog védelme ezt kívánja, nem pedig azért, mert valamilyen elvont társadalmi vagy állami érdek – így különösen közérdek – ezt szükségessé teszi.
Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló Európai Egyezmény a véleménynyilvánítási jog korlátozásának mikéntjét szabályozza. Az Egyezmény 10. cikke szerint:
„1. Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához. E jog magában foglalja a véleményalkotás szabadságát és az információk, eszmék megismerésének és átadásának szabadságát országhatárokra tekintet nélkül, és anélkül, hogy ebbe hatósági szervnek joga lenne beavatkozni. […]
2. E kötelezettségekkel és felelősséggel együttjáró szabadságok gyakorlása a törvényben meghatározott olyan alakszerűségeknek, feltételeknek, korlátozásoknak vagy szankcióknak vethető alá, amelyek szükséges intézkedéseknek minősülnek egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a területi integritás, a közbiztonság, a zavargás vagy bűncselekmény megelőzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, mások jó hírneve vagy jogai védelme, a bizalmas információ közlésének megakadályozása, a bíróságok tekintélyének és pártatlanságának fenntartása céljából.”5
4. Az Alaptörvény IV. cikk (1) bekezdésében – a hagyományos, nemzetközi egyezmények szövegében is bevett megnevezéssel – a szabadsághoz és személyes biztonsághoz való jogként fogalmazza meg a fogva tartástól való mentesség jogát, és egyben meghatározza a korlátozás garanciális elemeit. Nem zárja ki a szabadságtól való végleges megfosztás lehetőségét, azonban erre kizárólag bűncselekmény elkövetése miatt, jogerős bírói ítélet alapján, a szükségességi és arányossági kritériumok értelemszerű figyelembevételével kerülhet sor.
5. Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni. „A tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni.”6
Az ombudsmani gyakorlat szerint e követelmények minden olyan eljárásra vonatkoznak, amelyben valamely természetes vagy jogi személy az állam jogalkalmazói, közhatalom-gyakorlási tevékenysége által érintett, illetve azoknak akkor is érvényesülniük kell, ha a vizsgált szerv egy kérelmet nem az Alaptörvénynek megfelelő értelmezéssel bírál el.
Álláspontom szerint a jogállamiság és a tisztességes eljárás követelményének nemcsak szabályozási szinten, de a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
6. Az Alaptörvény XXVII. cikkének (1) bekezdése szerint mindenkinek, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén, joga van a szabad mozgáshoz és tartózkodási helye szabad megválasztásához. Az Alkotmánybíróság a 60/1993. (XI. 29.) AB határozatában kimondta, hogy „a magyar Alkotmány a közlekedés szabadságát külön nem nevesíti, de a szabad mozgáshoz való jog magában foglalja a járművön vagy járművel és anélkül való helyváltoztatás, a közlekedés szabadságát”. A szabad mozgáshoz való jog nem korlátozhatatlan jog, a jogalkotó elsősorban a közúti közlekedés résztvevői életének és biztonságának védelmi érdekében meghatározza azokat a szabályokat, amelyek a közúti közlekedésben részt vevő személyekre vonatkoznak7.

III. A vizsgálat érdeme tekintetében
1. A csókakői események megítélése
Az Rtv. 2. § (1)-(2) bekezdései értelmében a rendőrség védelmet nyújt az életet, a testi épséget, a vagyonbiztonságot közvetlenül fenyegető vagy sértő cselekménnyel szemben, felvilágosítást és segítséget ad a rászorulónak. A rendőrség tiszteletben tartja és védelmezi az emberi méltóságot, óvja az ember jogait. A rendőrség a feladatának ellátása során együttműködik az állami és a helyi önkormányzati szervekkel, a társadalmi és a gazdálkodó szervezetekkel, az állampolgárokkal és azok közösségeivel.
A rendőrséget intézkedési kötelezettség terheli. Az Rtv. 13. § (1) bekezdése értelmében a rendőr jogkörében eljárva köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha a közbiztonságot, a közrendet vagy az államhatár rendjét sértő vagy veszélyeztető tényt, körülményt vagy cselekményt észlel, illetve ilyet a tudomására hoznak. Ez a kötelezettség a rendőrt halaszthatatlan esetben szolgálaton kívül is terheli, feltéve, hogy az intézkedés szükségességének időpontjában intézkedésre alkalmas állapotban van. Látható tehát, hogy a rendőr intézkedési kötelezettségének ténybeli- és jogalapja parttalan, vagyis a rendőrnek akkor kell intézkednie, ha az intézkedés szükséges.
Az Rtv 30. §-a rendelkezik az úgynevezett fokozott ellenőrzésről, amelynek keretén belül a rendőrség a bűncselekmény elkövetőjének elfogása és előállítása, vagy a közbiztonságot veszélyeztető cselekmény vagy esemény megelőzése, megakadályozása érdekében a rendőri szerv vezetője által meghatározott nyilvános helyen vagy a közterület kijelölt részén az oda belépőket vagy az ott tartózkodókat igazoltathatja.
Az Rtv. 15. § (1)-(2) bekezdései az arányosság követelményéről úgy rendelkeznek, hogy a rendőri intézkedés nem okozhat olyan hátrányt, amely nyilvánvalóan nem áll arányban az intézkedés törvényes céljával. Több lehetséges és alkalmas rendőri intézkedés, illetőleg kényszerítő eszköz közül azt kell választani, amely az eredményesség biztosítása mellett az intézkedéssel érintettre a legkisebb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással jár. 
Az Rtv. – feladata teljesítése érdekében – számos intézkedés megtételére jogosítja fel a rendőrséget, amelyek többsége – a dolog természetéből eredően – az állampolgárok bizonyos alapjogainak korlátozásával is együtt jár. A közbiztonságot veszélyeztető cselekmények megelőzése érdekében tehető intézkedések körében említhető például az igazoltatás, amit a Csókakői események során is alkalmaztak a rendőrök. Az igazoltatás gyakorlásának azonban alapvető feltétele, hogy a közbiztonság és a közrend fenntartása érdekében a személyazonosság megállapítása szükséges legyen. Az igazoltatás esetében a rendőrség akkor és olyan mértékben jogosult az állampolgárok jogait korlátozó intézkedéseket hozni (arányosság követelménye), amikor és amilyen mértékben a közbiztonság, közrend fenyegetettsége fennáll. A fenyegetettség tényét és mértékét a rendelkezésre álló valamennyi információ alapján, alapos és körültekintő mérlegelés alapján kell megállapítani. Vizsgálatom során nem tártak elém olyan, a rendőrség által értékelt információkat, amelyek alapos mérlegelése okszerűen vezethetett volna Csókakő teljes lezárásának elrendeléséhez, illetve „műveleti körzetté (területté)” nyilvánításához. Ennek következtében az, hogy a rendőrség nagy erővel kivonult a településre, illetve a helyszínt „műveleti területté” nyilvánítva oda csak a felállított Ellenőrző-Átengedő Pontokon” (EÁP) keresztül, igazoltatás után lehetett bemenni, sértette a szabad mozgáshoz és tartózkodási helye szabad megválasztásához való jogot, valamint a jogbiztonság követelményét.
Megjegyzem, hogy az Alkotmánybíróság gyakorlata értelmében az állam (jelen ügyben a rendőrség, mint az állam képviselője) csak abban az esetben nyúlhat az alapjog korlátozásának eszközéhez, ha másik alapvető jog és szabadság védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos érték védelme más módon nem érhető el, azaz a korlátozás a legitim cél eléréséhez elengedhetetlenül szükséges. Alapjog korlátozásának alkotmányosságához – a következetes alkotmánybírósági gyakorlatnak megfelelően –önmagában nem elegendő, hogy az másik alapjog vagy szabadság védelme vagy egyéb alkotmányos cél érdekében történik, hanem a korlátozásnak meg kell felelnie az arányosság követelményeinek: az elérni kívánt cél fontosságának és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlyának megfelelő arányban kell állnia egymással. Az Rtv. már idézett 15. § (2) bekezdése ezzel összhangban előírja, hogy több lehetséges és alkalmas rendőri intézkedés, illetőleg kényszerítő eszköz közül azt kell választani, amely az eredményesség biztosítása mellett az intézkedéssel érintettre a legkisebb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással jár. Vizsgálatom során nem merült fel arra vonatkozó adat, vagy körülmény, amely arra utalt volna, hogy más alkalmas rendőri intézkedés alkalmasságát a rendőrség egyáltalán megvizsgálta volna. E mérlegelés elmaradása pedig felveti az arányosság sérelmét. Mindezek alapján megállapítottam, hogy a rendőrség eljárása objektíve alkalmas volt arra, hogy a szabad mozgáshoz és tartózkodási hely szabad megválasztásához való joggal, valamint a jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot okozzon.
Korábban több jelentésemben8 felhívtam a figyelmet arra is, hogy önmagában az a tény, hogy a Rendőrségnek a hatályos jogszabályok alapján valamilyen intézkedés megtételére jogi lehetősége (általános felhatalmazása) van, semmi esetre sem jelenthet eljárási automatizmust. A megfelelő rendelkezés alapján elrendelt intézkedés arányosságát, az alapjogok érvényesülése szempontjából minden esetben vizsgálni kell. A jogszabályi felhatalmazás megléte – mint a jogállami hatalomgyakorlás alapvető ismérve – tehát elengedhetetlenül szükséges, de nem elégséges feltétel az alapjogok érvényesülése szempontjából. Fokozottan igaz ez akkor, amikor a rendőrségi intézkedés szabadságjog gyakorlását érintheti. Ki kell ugyanakkor emelnem, hogy vizsgálatom során nem merült fel olyan kényszerítő körülmény, amely miatt Csókakő egész közigazgatási területének lezárása feltétlenül nélkülözhetetlen, így indokolt lett volna. 
Hangsúlyozni szeretném, hogy önmagában a 2012. augusztus 25-én 00.00 órától 18.00 óráig tartó fokozott rendőri ellenőrzés Rtv. 30. §-a alapján való elrendelését alapjogi szempontból nem kifogásolom, mivel nincs olyan teljes körű szabályozás, ami lefedné azokat az élethelyzeteket, melyekre kivétel nélkül rendőri intézkedéssel kellene válaszolni. Mindemellett a Fejér megyei főkapitány mérlegelésen alapuló döntést hozott. Mindezt annak ellenére hangsúlyoznom kell, hogy a mérlegelésen alapuló döntés – a hatósági önkény orvoslása és jövőbeni megakadályozása érdekében, meghatározott korlátok mellett – jogállamban nem felülírhatatlan.
Az 58. § (1)-(2) bekezdései alapján „A rendőrök csapaterőben alkalmazhatók […] g) a gyülekezési jogról szóló törvény hatálya alá tartozó vagy más jelentős rendezvény rendjének biztosítására; […] Csapaterő alkalmazása során a rendőrség a 17. § (1) bekezdésben9 írt jogokat indokolt mértékben korlátozhatja, területet személy- és járműforgalom elől elzárhat”.
A rendőrség szolgálati szabályzatáról szóló 30/2011. (IX. 22.) BM rendelet 51. § (5) bekezdése szerint a csapaterő alkalmazása során a testi épséghez, a személyes szabadsághoz, a magánlakás, a magántitok és a levéltitok sérthetetlenségéhez, a személyes adatokhoz, valamint a tulajdonhoz fűződő jogok törvényben foglaltak szerinti korlátozását, ennek érdekében alkalmazható rendszabályokat az elrendelő vezető külön intézkedésben határozza meg. A csapaterő alkalmazásáról tájékoztatást kell adni a tömegtájékoztatási eszközök útján is. Ettől eltérni csak abban az esetben lehet, amikor a tájékoztatás a rendőri intézkedések eredményességét veszélyeztetné. A tájékoztatásról a csapaterő alkalmazását elrendelő vezető gondoskodik.
Csókakő egy közel 1300 lelkes település, amely a Móri kistérségben gazdag történelmi múlttal rendelkezik, éppen ezért jelentős turisztikai forgalmat bonyolít le. Az idegenforgalom fontos és jelentős bevételi forrást, megélhetést biztosít a lakosságnak.
A rendőrség intézkedést foganatosító szerve sem az intézkedése (Csókakő teljes körülzárása) megkezdése előtt, sem a közben nem adott tájékoztatást a község lakosai, de legalább a település polgármestere számára az intézkedés indokáról, céljáról, a várható eseményekről, és annak időtartamáról. A Móri Rendőrkapitányság vezetője – miután a kivezényelt rendőrök a fokozott ellenőrzést, azon belül konkrét feladataik végrehajtását már megkezdték – a polgármestert telefonon, szűkszavú üzenetben informálta a rendőri fellépés tényéről, annak céljáról azonban a rendőrség a helyszíni vizsgálat időpontjáig sem írásban, sem szóban nem tájékoztatta őket/őt bővebben. Vizsgálatom során nem merült fel olyan körülmény – ilyenre a meghallgatott rendőrségi vezető nem hivatkozott, de még csak nem is utalt olyanra –, amely alapján akár csak valószínűsíteni lehetett volna, hogy a csapaterő alkalmazásáról tömegtájékoztatási eszközök útján való tájékoztatás a rendőri intézkedések eredményességét veszélyeztethette volna. Az felelt volna meg a tisztességes eljáráshoz való jog és a jogbiztonság követelményének, ha a Csókakőt körülvevő és ott járőröző rendőrök tevékenységéről az illetékes parancsnok – akár a polgármester útján – megfelelő terjedelemben tájékoztatta volna a lakosságot a történtekről, a csapaterő alkalmazásáról, annak céljáról. Mivel ezek elmaradtak, nem mellőzhetem a jogállamiság elve, a jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásság megállapítását.
Az Rtv. 37. § e) pontja alapján a rendőr az önveszélyes állapot vagy a személyeket, illetőleg az anyagi javakat közvetlenül fenyegető veszélyhelyzet megszüntetése területet lezárhat, és megakadályozhatja, hogy oda bárki belépjen, vagy onnan távozzék, illetőleg az ott tartózkodókat távozásra kötelezheti. A döntés mérlegelésének már hivatkozott szempontjai alapján megállapítható, hogy Csókakőn 2012. augusztus 25-én nem állt fenn a személyeket, illetőleg az anyagi javakat közvetlenül fenyegető veszélyhelyzet. Elegendő lett volna, ha a rendőrség csak ellenőrzési pontokat jelölt volna ki, illetve állított volna fel a település határában és azt nem zárta volna le sem a helybéli lakosok, sem az oda kirándulni szándékozó állampolgárok elől. Az ellenőrzési pontoknál megfelelően ki tudták volna szűrni a jogsértő magatartásra készülő személyeket. A rendőrség azonban eltúlzott erővel reagált az adott időre és helyre várható eseményekre vonatkozó információikra, ezzel is megsértve a tisztességes eljáráshoz való jog érvényesülését.

2. Bizonytalan jogi környezet
Bár a csókakői rendőri intézkedés feltételezett okául szolgáló, „hipotetikusan” a gyülekezési törvény hatálya alá tartozó rendezvényt nem (illetve nem Csókakőn) tartották meg, a szükségtelen és aránytalan reakció fényében ki kell térnem az utóbbi időszak „gárdista-avató” eseményeivel kapcsolatban megnyilvánuló hatósági bizonytalanságokra, – álláspontom szerint – kiszámíthatatlan jogi szabályozásra.
A szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény 174. §-a szerint, aki bíróság által egyesület feloszlatásáról hozott döntésben jogellenesnek nyilvánított tevékenységet végez, a bíróság által feloszlatott egyesület működésében a feloszlatás után részt vesz, vagy nyilvános rendezvényen a bíróság által feloszlatott egyesület egyenruháját vagy formaruháját viseli, továbbá, aki nyilvános rendezvényen olyan egyenruhát vagy formaruhát visel, amelyről – annak jellegzetes tulajdonságai miatt – bíróság által feloszlatott egyesület egyenruhája, formaruhája ismerhető fel, szabálysértést követ el. A szabálysértési törvény fenti rendelkezése tehát nem tiltja meg sem az alakzatban vonulást, sem általában az egyenruha (formaruha) viselését, vagy akár adott színű, mintájú, formájú ruházat viselését.
Ahogy arra korábban már felhívtam a figyelmet10, a bíróság értelemszerűen mindig egy konkrét magatartást nyilvánít a hatályos jogszabályok alapján jogsértőnek, ahogyan a rendőrségnek is az a kötelezettsége, hogy adott, konkrét magatartásról a jogszabályok alapján eldöntse, hogy az jogellenes-e vagy nem. Következésképpen a bírósági ítéletben foglalt akár elvi jelentőségű tézisek, megállapítások – ha mégoly előremutatóak is – nem sugározhatnak át közvetlenül egy rendőrségi intézkedés közvetlen jogalapjává, legfeljebb értelmezési segítségként funkcionálhatnak. 
Álláspontom szerint a rendőrségnek is összhatásában kell vizsgálnia azt, hogy a gyülekezési törvény hatálya alá tartozó rendezvényen résztvevő személyek magatartása sérti-e mások jogát és szabadságát, és az okozott jogsérelem – az arányosság elvének megfelelően – milyen intézkedést igényel.
Egy bírósági döntés elvi megállapításai, hasonlóan egy alkotmánybírósági határozat indokolásában szereplőkkel, szempontként segíthetik a rendőrség jogalkalmazói munkáját: nem lehet azonban elvont jogalapja egyfajta torz analógia szerinti rendőrségi kényszerintézkedés alkalmazásának. Önmagában nem dönthető el, hogy egy egyenruha viselése „annak jellegzetes tulajdonságai miatt” – például – megvalósít-e szabálysértést vagy nem.
Az Alkotmánybíróság 30/1992. (V. 26.) AB határozatában rámutatott, hogy a kommunikációs jogok teszik lehetővé az egyén megalapozott részvételét a társadalmi és politikai folyamatokban. „Történelmi tapasztalat, hogy mindannyiszor, amikor a véleménynyilvánítás szabadságát korlátozták, sérelmet szenvedett a társadalmi igazságosság, az emberi kreativitás, csökkent az emberben rejlő képességek kibontakozásának lehetősége. A káros következmények nem csupán az individuum, hanem a társadalom életében is megmutatkoztak és az emberiség fejlődésének sok szenvedéssel járó zsákutcájához vezettek. Az eszmék, nézetek szabad kifejtése, a mégoly népszerűtlen vagy sajátos elképzelések szabad megnyilvánulása a fejlődni képes és valóban eleven társadalom létezésének alapfeltétele.”
A szabad véleménynyilvánításhoz való jog a véleményt annak érték és igazságtartalmára tekintet nélkül védi. Egyedül ez felel meg az Alkotmány ideológiai semlegességének. „A véleménynyilvánítás szabadságának külső korlátai vannak csak; amíg egy ilyen alkotmányosan meghúzott külső korlátba nem ütközik, maga a véleménynyilvánítás lehetősége és ténye védett, annak tartalmára tekintet nélkül. Vagyis az egyéni véleménynyilvánítás, a saját törvényei szerint kialakuló közvélemény, és ezekkel kölcsönhatásban a minél szélesebb tájékozottságra épülő egyéni véleményalkotás lehetősége az, ami alkotmányos védelmet élvez. Az Alkotmány a szabad kommunikációt – az egyéni magatartást és a társadalmi folyamatot – biztosítja, s nem annak tartalmára vonatkozik a szabad véleménynyilvánítás alapjoga. Ebben a processzusban helye van minden véleménynek, jónak és károsnak, kellemesnek és sértőnek egyaránt, különösen azért, mert maga a vélemény minősítése is e folyamat terméke.”
Az alapvető jogok biztosaként tartózkodom attól, hogy az állampolgárok alapvető jogainak korlátozását kezdeményezzem. Mindazonáltal fel kell hívnom a figyelmet arra, hogy pl. Németországban létezik olyan, az alkotmányosság próbáját kiálló törvényi szabályozás, amely – megfelelő garanciák mellett – az egyesülési- és gyülekezési jog formaruhában történő gyakorlását, vagy éppen feloszlatott szervezet gyülekezési jogát korlátozza, nem pedig a rendőrséget hozza bizonytalan jogalkalmazási kényszerhelyzetbe.
A jogbiztonság az állam és elsősorban a jogalkotó kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek mind az állampolgárok, mind a hatóságok részére. A jogintézmények kiszámíthatóságába vetett hit sérülhet akkor, amikor a rendőrség egyértelmű jogi szabályozáson alapuló jogalkalmazási gyakorlat hiányában nem tudja pontosan megítélni, hogy az egyes egyenruhás-paramilitáris szervezetek tevékenységét, egyes cselekményeit látva kezdeményezzen-e, ha igen, milyen volumenű intézkedést. Ilyen bizonytalan jogi helyzetet tart fenn – véleményem szerint – a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény 174. §-a, amely a Csókakőn történtek esetében eltúlzott, szükségtelen és aránytalan, a közvélemény szemében indokolatlan rendőri akciót eredményezett. Ezért e tekintetben is megállapítottam a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének sérelmét.

3. Összegzés
A rendelkezésre álló adatokból megállapíthatóan a vizsgált rendőrségi akció, annak jelentős költségeivel együtt, a megakadályozni kívánt cselekményhez képest szükségtelen és aránytalan volt. A lakosság, illetve a polgármester tájékoztatásának elmaradására tekintettel, indokolatlan és félelemkeltő volt a helyi lakosság számára, a jelentős mértékű csapaterő alkalmazása, a település hermetikus lezárása, illetve a lezárás fenntartása azt követően is, amikor már rendelkezésre állt olyan információ, hogy az új Magyar Gárda avatóünnepsége nem Csókakőn lesz. Álláspontom szerint az eseményeket követően a rendőrség által alkalmazott kommunikációs stratégia, a sajtóközleményeknek az intézkedéseket sikeresnek és eredményesnek beállító interpretációja, a felelősség megállapításának elmaradása – a napvilágot látott és vizsgálatom által is igazolt tények ismeretében – az állampolgárokban bizalmatlanságot keltett.
Önmagában az a tény, hogy a lezárással a rendőrség szükségtelenül és aránytalanul korlátozta a helyi lakosok, a települést meglátogatni kívánó turisták szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához, valamint a személyi szabadsághoz és a tisztességes eljáráshoz való jogát, továbbá akadályozta a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményének érvényesülését, alapvető joggal összefüggő visszásságot okozott.
Megállapítottam azt is, hogy a rendőrség részéről az egyes „gárdista-avató” rendezvényekkel kapcsolatban jelentkező bizonytalanság − amely alapvetően a vonatkozó jogi környezet nem egyértelmű és világos megfogalmazásából következik −, lehetetlenné teszi a kiszámítható, a tisztességes eljárás és a jogbiztonság követelményének egyaránt megfelelő rendőri intézkedések megtételét. A jelenlegi jogi környezet egyes esetekben eltúlzott, szükségtelen és aránytalan, a közvélemény szemében indokolatlan rendőri akciókhoz vezethet, míg más esetekben a rendőri intézkedések elmaradása állampolgári elégedetlenséget szülhet, és megrendítheti az állampolgároknak a rendőrség irányában fennálló bizalmát, a jogbiztonságba, igazságszolgáltatásba vetett hitét.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében, 
1. az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy 
-	tegyen intézkedéseket annak érdekében, hogy a Csókakő községben elrendelt szükségtelen és aránytalan rendőri intézkedésekhez hasonlóakra a jövőben ne kerülhessen sor;
-	gondoskodjon arról, hogy a rendőri szervek minden olyan esetben, amikor a közterület rendeltetésszerű használatának a korlátozása válik szükségessé a rendőri intézkedés során, adjanak az állampolgárok számára megfelelő tájékoztatást döntéseikről és annak indokairól,
-	utasítsa az alárendeltségében működő rendőri vezetőket arra, hogy a közrend, a közbiztonság, az állampolgárok biztonságának védelme céljából hozott intézkedéseik során legyenek figyelemmel az elhárítani szándékozott veszély nyilvánosságának, közvetlenségének és időszerűségének szempontjaira, majd ezek alapján tegyék meg a szükséges és arányos intézkedéseiket,
-	vizsgálja meg, hogy terhel-e valakit felelősség a szükségesség és arányosság követelménye szempontjait mellőző, Csókakő község teljes lezárását elrendelő parancsnoki döntés meghozatalában, amennyiben igen, tegye meg a szükséges intézkedéseket.
2. az Ajbt. 37. §-a alapján felkérem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy a belügyminiszterrel egyeztetve 
-	a jelentésemben rögzített szempontok figyelembevételével kezdeményezze a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény olyan módosítását, kiegészítését, amely biztosítja, hogy a rendőrség feloszlatott egyesület tevékenységével szembeni intézkedése kiszámíthatóan, a tisztességes eljárás és a jogbiztonság követelményének megfelelően történhessen.

Budapest, 2012. október 3.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.
Melléklet: Lábjegyzet
1 Btk. 229. § (1) bekezdésébe ütköző és a (2) bekezdés szerint minősülő, csoportosan elkövetett hivatalos személy elleni erőszak bűntette.
2 20. A rendőri művelet a rendőrség szolgálati ágainak, szolgálatainak és szakszolgálatainak egységes elgondolás és terv alapján különböző szolgálati formákban és eljárási cselekményekkel együttesen megvalósított cél, feladat, hely és idő szerint összehangolt tevékenységének az összessége, amely a bűnmegelőzési, bűnüldözési, államigazgatási és rendészeti feladatkörökhöz tartozó összetett rendőri feladatok megoldására irányul. A csapattevékenység a rendőri művelet része.
21. A rendőri művelet mérete helyi, területi, regionális vagy országos lehet. A helyi művelet egy rendőrkapitányság, a területi egy megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság területére terjed ki. A regionális rendőri művelet kettő vagy több megyét (a fővárost) érinti, míg az országos művelet az ország egész területére kiterjedő, egymással összehangolt rendőri tevékenységet foglalja magában.
22. A rendőri erők a műveletet három vagy több ponttal meghatározott műveleti körzetben hajtják végre. A műveleti körzet magában foglalja a vezetési pontot, a szolgálati csoportok és csoportosítások részére kijelölt működési körzeteket, alkalmazási terepszakaszokat és irányokat, a mindenoldalú biztosítás érdekében létrehozott szervek települési helyeit, a megindulási, várakozási, összpontosítási és gyülekezési helyeit, körleteit. Amennyiben területi kiterjedés lehetővé teszi, az összpontosítási és az elhelyezési körleteket a műveleti körzet határán kívül kell kijelölni.
3 Vö. 6/1998 (III.11) AB határozat, 14/2004. (V.7.) AB határozat
4 Vö. 55/2001. (XI. 29.) AB határozat
5 A témával kapcsolatban említésre méltó a magyar gyülekezési törvény tárgyában (Bukta és társai v. Magyarország, 25691/04. sz.) 2007. július 17-én a strasbourgi Európai Emberi Jogok Bírósága által hozott ítélet. A felperesek annak megállapítását kérték a bíróságtól, hogy a spontán tüntetés rendőrség által történt feloszlatása az Emberi Jogok Európai Egyezménye véleménynyilvánítási szabadságot védő és a gyülekezés szabadságát biztosító cikkeibe ütközik. A bíróság helyt adott a felperesek kérelmének, megállapította, hogy a tüntetés feloszlatása az egyezmény 11. cikkébe ütközött.
6 Lásd: 6/1998. (III.11.) AB határozat,14/2004. (V.7.) AB határozat
7 Vö. 3/21998 (II.11.) AB határozat
8 Lásd például: AJB-5662/2012. számú ombudsmani jelentés, 13. oldal 
9 Az Rtv. 17. § (1) bekezdése így szól: A rendőrség a feladatának ellátása során a testi épséghez, a személyes szabadsághoz, a magánlakás, a magántitok és a levéltitok sérthetetlenségéhez, a személyes adatokhoz, valamint a tulajdonhoz fűződő jogokat a törvényben foglaltak szerint korlátozhatja. 
10 AJB-4721/2012. számú jelentés