Az alapvető jogok biztosának
Jelentése

az AJB-6354/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Berkes Lilla
Az eljárás megindulása

A panaszos azért fordult hozzám, mert az Állami Autópálya Kezelő Zrt.-től (a továbbiakban: ÁAK) 2011 novemberében felszólítás kapott díjfizetés elmulasztása miatt. Az eset az M7 autópályán történt. A panaszos állítása szerint abban az időben a tulajdonában álló Volkswagen Golf Plus típusú gépkocsi igazolhatóan Debrecenben volt, és a várost a nap folyamán nem is hagyta el. A képeket megtekintve nyilvánvalóvá vált számára, hogy a felvételeken nem az ő gépkocsija látható, noha a rendszám ugyanaz volt. Az ügyben feljelentést is tett, a nyomozás nem tudta feltérni az elkövető kilétét, az ÁAK pedig nem tekintett el a pótdíjfizetési kötelezettségtől, így végül hozzám fordult.
Figyelemmel arra, hogy a rendelkezésemre álló információk alapján nem volt kizárható, hogy a tisztességes eljárással összefüggő visszásság történt, az ügyben, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény 20. § (1) bekezdése alapján (a továbbiakban: Ajbt.) vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás

1) A panaszos 2011 novemberében felszólítás kapott az ÁAK-tól díjfizetés elmulasztása miatt. Az eset az M7 autópálya jobb oldali, 82 km-es zónájában 2011. november 15-én, 14:43:15-kor történt. A panaszos állítása szerint abban az időben a tulajdonában álló Volkswagen Golf Plus típusú gépkocsi igazolhatóan Debrecenben volt, és a várost a nap folyamán nem is hagyta el. 
Mivel az ÁAK honlapján nem talált a képek megtekintésére vonatkozó lehetőséget, telefonon érdeklődött a területileg legközelebb lévő hajdúböszörményi kirendeltségen. Ott azt a válasz kapta, hogy a fotót vagy személyesen van lehetősége megnézni a kirendeltségen, vagy írásbeli kérésre postán elküldik. A panaszos ezzel kapcsolatban sérelmezte, hogy a hivatal 30 napon belül köteles válaszolni, miközben neki 15 napon belül meg kell fizetnie a kirótt büntetést, anélkül, hogy dokumentum birtokában, érdemben vitathatná a döntést. 
Az ellenőrzés során készült fotót végül személyesen tekintette meg. A fényképen egy ugyanolyan márkájú, de sokkal sötétebb színű személygépkocsi orr-része látható az övével teljesen azonos rendszámmal. Emiatt feljelentést kívánt tenni ismeretlen tettes ellen a Debreceni Városi Rendőrkapitányságon. Itt azonban közölték, hogy erre csak az esemény helyszíne szerint illetékes rendőrségen van lehetőség. A rendőrségen adott tájékoztatás szerint ezt levélben is megteheti, azonban azt már nem tudták megmondani, melyik az a rendőrkapitányság, ahová a feljelentést kell elküldeni. A rendőrségi feljelentés megtörtént, a nyomozás azonban eredmény nélkül zárult. 
A panaszos a rendőrségi határozatot az ÁAK-nak megküldte, amely a 2012. április 3-án megküldött tájékoztató szerint vizsgálatot kezdeményezett. A panaszos három hónappal később kapta meg a döntést, amelyből kiderült, hogy annak ellenére nem áll módjukban a fizetési kötelezettségtől eltekinteni, hogy egyértelmű: a szabályszegést elkövető személygépkocsi nem az övé, az ellenőrző rendszer által készített fotón olvasható rendszám hamis. E döntéssel egy időben, 2012. július 6-án az ÁÁK átadta az ügyet egy behajtással foglakozó ügyvédi irodának, azzal, hogy ha a panaszos öt munkanapon belül nem fizet, követelésüket a maximális pótdíj összegének (68.750 Ft) figyelembe vételével tartják fent. A panaszos beadványához csatolta az ügyre vonatkozó elektronikus és postai levelezések másolati példányait.
2) Az ÁAK ügyfélszolgálata 2011. december 9-én kelt elektronikus levélben tájékoztatta a panaszost, hogy korábban feltett kérdéseire postai úton fog választ kapni. Ugyanakkor előzetesen arról tájékoztatták, hogy a hatályos előírások értelmében a díjfizetés ellenőrzése forgalmi rendszám alapján történik, továbbá adatvédelmi okok folytán a járműben tartózkodó személyek, és ezáltal a gépjármű szélvédője a kamera látószögén kívül kell, hogy essenek.  Az ellenőrzést végző kamera a gépjárművek forgalmi rendszámára fókuszál, azaz az ellenőrzés alapjául szolgáló felvételen a gépjármű rendszáma, és annak közvetlen környezete lehet csak látható, vagyis az ügyfélszolgálati irodában megtekintett fényképfelvételnél részletesebb, a teljes gépjárművet mutató fényképfelvétel a fentiek értelmében nem áll rendelkezésükre. Egyszersmind kérték a panaszost, hogy juttassa el a feljelentés során készült jegyzőkönyv másolatát részükre, ennek révén ugyanis lehetőségük nyílik a rendőrségi vizsgálat idejére felfüggeszteni az érintett ügyben keletkezett pótdíjfizetési kötelezettséget.
3) A panaszos 2011. december 13-án küldött elektronikus levelében tájékoztatást kért az ÁAK-tól arról, hogy a megjelölt útszakasz melyik rendőrkapitányság illetékességi területéhez tartozik, ugyanis a Hajdú-Bihar Megyei Rendőr-főkapitányságon azt a tájékoztatást kapta, hogy a feljelentést a bűncselekmény elkövetésének helyszínéhez tartozó rendőrkapitányságon lehet megtenni, az illetékességről pedig az ÁAK tud felvilágosítást adni. Egyszersmind kérte az ÁAK-t, hogy a nyomozás lezárulásáig fizetési kötelezettségét szüneteltessék. Tájékoztatta őket továbbá, hogy a három hete megkért eredeti fényképfelvétel nem érkezett meg. Kiemelte, hogy az sem teljesen világos számára, hogy milyen fényképet küldenek, ugyanis a hajdúböszörményi ügyfélszolgálaton azt a tájékoztatást kapta, hogy a teljes autót bemutató képet csak postán tudják kiküldeni, ugyanakkor az ÁAK levele szerint teljes alakos felvétel nem is készül. 
4) A 2011. december 19-én küldött elektronikus levélben a panaszos hangsúlyozza, hogy a felvételen egy sötét színű autó látható, míg a tulajdonában levő gépjármű ezüstszürke színű. Ezt az észrevételét azonban hiába jelezte rögtön az ügyfélszolgálaton, a felvétel megtekintésekor. A panaszos ezért levelében összefoglalta a két jármű közti különbségeket, kiemelve, hogy noha mindkét személygépkocsi forgalmi rendszáma azonos, illetve mindkét gépjármű Volkswagen gyártmányú, teljesen egyértelmű, hogy a két jármű nem egyforma. A felvételen látható autó sötét színű, a panaszos tulajdonában levő pedig ezüstszürke, a felvételén szereplő gépjármű fényszórója kerek, íves vonalú, az ő autójának fényszórója egyenes vonalú. Eltér a felső hűtőrács is, a felvételen szereplő autó felső hűtőrácsa magasabb, rajta több osztás látható. A felvételen levő autó hűtőrácsának vonala végig követhető egészen a rendszámtábla aljáig, míg a Golf esetében ilyen vonal nem látható. Megjegyzi, hogy e sajátosságok a 2005-2009 között gyártott VW Polo IV (9N3) típusokon figyelhetők meg. Eltérés továbbá az is, hogy a rendszámon le van takarva, vagy le van festve a magyar és az EU-s kék alapú felségjezés, vagyis hamis a rendszám. A panaszos mindezek alapján kérte, hogy pótdíjfizetési kötelezettségét töröljék, illetve mellékelten megküldte a rendőrségi feljelentés másolatát is. A feljelentés lényegében a fentieket tartalmazta.
5) A 2012. február 3-i e-mailjében a panaszos arra kérte az ÁAK-t, miután ismételten felszólítást kapott a pótdíj kifizetésére, hogy ne küldjenek neki ilyet többet, nem fogja befizetni. Előző levelében mellékelte azokat a tényeket, amelyek alapján egyértelmű, hogy nem az ő tulajdonában lévő autót fényképezték le. Az ügyben tett feljelentése egy példányát korábban már mellékelte, a rendőrségtől semmilyen visszajelzést sem kapott. Ha az ÁAK-nak szüksége van a feljelentés jegyzőkönyvére is, keressék meg maguk az illetékes rendőrkapitányságot. A panaszos egyszersmind értetlenségét is kifejezte azzal kapcsolatban, hogy az általa hivatkozott tények alapján egyáltalán miért van szükség a feljelentés jegyzőkönyvére. A panaszos leveléhez ismételten mellékelte a két autót ábrázoló fényképet. 
6) A nyomozás felfüggesztéséről szóló 2012. február 20-i határozat szerint az elkövető kiléte a nyomozás során nem volt megállapítható.
7) A 2012. március 5-i levél szerint a panaszos az ÁAK megkeresésére jelezte, hogy a rendőrségi jegyzőkönyv továbbra sem áll rendelkezésére. Megkapta ugyanakkor a Fejér Megyei Rendőrségtől az eljárás megszüntetéséről szóló határozatot, melynek másolatát csatoltan megküldte. A korábban bemutatott egyértelmű bizonyítékok alapján továbbra is érthetetlennek és megengedhetetlennek tartja az autópálya kezelő eljárását az ügyében. Nyomatékosan kérte egyúttal az autópálya kezelőt arra, hogy a korábban csatolt fényképfelvétel alapján egyértelműen igazolható módon bemutatott különböző személygépkocsikról nyilatkozni szíveskedjenek, mert erre eddig nem reagáltak. Kérte továbbá, hogy ne átmenetileg, hanem véglegesen függesszék fel pótdíjfizetési kötelezettségét.
8) Az ÁAK 2012. április 3-án kelt levelében adott válasza szerint vizsgálatot kezdeményeztek az ügyben. A vizsgálat lezárásáig a panaszos szíves türelmét kérték.
9) A 2012. július 6-i levél szerint az ÁAK működését a Közlekedésfejlesztési Koordinációs Központtal (továbbiakban: KKK) kötött szerződésben foglalt kötelezettségvállalás, illetve az adott ellenőrzés időpontjában hatályos, az autópályák, autóutak és főutak használatának díjáról szóló 36/2007. (III. 26.) GKM rendelet (továbbiakban: Díjrendelet), valamint a díjfizetés ellenében használható autópályákról, autóutakról és főutakról szóló, többször módosított 37/2007. (III. 26.) GKM rendelet együttes szabályai határozzák meg. Sajnálattal tájékoztatják a panaszost, hogy ügyében nem áll módjukban a pótdíjfizetési kötelezettségtől eltekinteni. 
A rendelkezésükre álló adatok alapján a megjelölt forgalmi rendszámmal ellátott gépjármű 2011. november 15-én érvényes úthasználati jogosultság nélkül használta az M7 autópálya díjköteles szakaszát. A Díjrendelet értelmében, a díjfizetés elmulasztása pótdíjfizetési kötelezettséget von maga után, melyet a jármű hatósági nyilvántartás szerinti tulajdonosának (üzemben tartójának) kell megfizetnie. A díjfizetési kötelezettség alá tartozó útszakaszon közlekedő járműveket zárt rendszerű, elektronikus rendszer kontrollálja. A rendszerhez kapcsolódó kamerák az elhaladó járművek rendszámairól készítenek felvételeket. Az így készített fényképfelvételeken szereplő forgalmi rendszámokhoz tartozó tulajdonosi adatokat (név, lakcím) a közúti közlekedési nyilvántartási szervezet (Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala, továbbiakban: KEKKH) az általa kezelt járműnyilvántartás adatai alapján bocsátja rendelkezésre. A KEKKH az adott forgalmi rendszám esetében őt nevezte meg tulajdonosnak, így a fenti rendeleti előírások alapján a pótdíjfizetési kötelezettséget az ÁAK a panaszossal szemben köteles érvényesíteni. Azt azonban nem vizsgálhatják, illetve nem vehetik figyelembe, hogy a jármű forgalmi rendszámával esetlegesen visszaélés történt.
A korábbi tájékoztató levélben említett vizsgálatot igyekeznek minél hamarabb lezárni, tekintve azonban, hogy az ÁAK az 5/2010. (II.16) KHEM rendelet (továbbiakban: Útpénztár rendelet) 8. (4) bekezdése alapján az Útpénztár bevételeit érintő igények érvényesítése tekintetében méltányosságot nem gyakorolhat, továbbá az Útpénztár kezelésével kapcsolatos feladatokat a KKK látja el, szükséges volt a KKK állásfoglalását kérni arra vonatkozólag, hogy az ÁAK miként járhat el azokban az esetekben, melyekben a jármű hatósági jelzésével visszaélés történik. 
A KKK szakmai álláspontja szintén megegyezik az adott kérdéskörben a fent leírtakkal, ezért sem az ÁAK-nak, sem pedig a KKK-nak nincs lehetősége arra, hogy a jogosulatlan úthasználatot megvalósító jármű tulajdonosát (üzemben tartóját) mentesítse a pótdíjfizetési kötelezettség alól, a jogszabályoktól eltérni nincs lehetőségük. Ezen ellentmondás feloldására az ÁAK rendeletmódosítási javaslattal fordult a közlekedési ügyekért felelős szaktárca felé, azért, hogy egy jármű, illetve hatósági jelzésének eltulajdonítása, valamit a hatósági jelzéssel történő visszaélések esetén az ÁAK figyelembe vehesse az illetékes rendőrhatóság által kiállított határozatok tartalmát.
Összességében az ÁAK a pótdíj kiszabását és a pótdíjfizetésre felszólító levél kiküldését jogszerűnek tekinti. Figyelembe véve az adott eset körülményeit, lehetőséget biztosítanak a panaszos részére a Dl kategóriájú alap pótdíj mindösszesen 13 750 Forint megfizetésére, levelük kézhezvételét követő 5 munkanapon belül. A befizetés elmulasztása esetén az ÁAK pótdíjfizetési követelését a Díjrendeletben meghatározott maximális pótdíj összegének (68 750,- Forint) figyelembe vételével tartja fenn. Az ÁAK az ügy további kezelésével egy ügyvédi irodát bízott meg, ezért azt is kérik, hogy az ügyvédi adminisztrációs költség díját az ügyvédi irodával egyeztetve rendezze. 
10) A panaszos 2012. augusztus 13-án kelt válaszlevelében megdöbbenésének adott hangot, hogy az ÁAK a fotódokumentumok és a rendőrségi határozat alapján elismerik, hogy nem az ő tulajdonában lévő személygépkocsival vették igénybe díjfizetés nélkül az autópályát, ennek ellenére mégis megbüntetik, „hivatkozva egy elhibázott, embertelen jogszabályra.” A panaszos megjegyezte, csak annyit várt volna el, hogy miután kiderült, hogy a rendszerük által készített felvételen látható személygépkocsi nem azonos az övével, annyit mondanak: a fotón olvasható rendszám hamis és leállítják az eljárást. Különösen annak ismeretében, hogy rendszámmal történő visszaélés miatt rendőrségi feljelentést is tett. Ezzel szemben jogtalanul büntették. Mindezekre való tekintettel a kirótt büntetési összeget nem fizette meg, és adott esetben áll a bírósági eljárás elé, levelével egyidejűleg pedig az Alapvető Jogok Biztosának Hivatalához fordul.

Érintett alapvető jogok

–	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
–	A tisztességes eljáráshoz való jog: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.” [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés]

A vizsgálat megállapításai

A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének l) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közszolgáltatást végző szerv a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A (2) bekezdés a) pontja értelmében közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv.
Az autópálya használat időpontjában hatályos szabályozás szerint a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (a továbbiakban: Kkt.) 3. § (1) bekezdése alapján a közúti közlekedésben mindenkinek joga van részt venni; a közutat és a közforgalom elől el nem zárt magánutat közlekedés céljából gyalogosként vagy – meghatározott feltételek teljesítése esetén – járművezetőként bárki igénybe veheti. A Kkt. 9/B. § (1) bekezdése értelmében az állam a kizárólagos tulajdonát képező, az országos közúthálózatba tartozó autópályák, autóutak – illetőleg azok egyes szakaszai – és a műtárgyaik létesítése, fejlesztése, felújítása, fenntartása és üzemeltetése (a továbbiakban együtt: működtetés) céljából költségvetési szervet alapíthat, vagy e célra olyan gazdálkodó szervezetet hozhat létre, amelyben többségi részesedéssel, szavazati joggal rendelkezik, vagy a működtetést koncesszióba adhatja. Ilyen szervezet az ÁAK, amely mindezek alapján közszolgáltatónak minősül. 

Az ügy érdeme tekintetében
A panaszos csatolta az alábbi, a saját gépkocsijáról készített, illetve az ÁAK által készített képet:

[A betűjelet adatvédelmi okokból kitakartam.]
A képet megvizsgálva egyértelműek voltak azok a különbségek, amelyeket a panaszos is említett mind a nekem, mind pedig az ÁAK-nak küldött levelében. A felvételen látható autó sötét színű, a panaszos tulajdonában levő pedig ezüstszürke, a felvételén szereplő gépjármű fényszórója kerek, íves vonalú, az ő autójának fényszórója egyenes vonalú. Eltér a felső hűtőrács is, a felvételen szereplő autó felső hűtőrácsa magasabb, rajta több oszlás látható. A felvételen levő autó hűtőrácsának vonala végig követhető egészen a rendszámtábla aljáig, míg a Golf esetében ilyen vonal nem látható. Eltérés továbbá az is, hogy a rendszámon nem látható a magyar és az EU-s kék alapú felségjelzés.
A panaszos által valószínűsített megoldás mellett, miszerint valaki hamis rendszámtáblával használta a képen látható sötét színű VW Polo-t, számomra felmerült az is, hogy – noha az ÁAK által készített felvétel meglehetősen tisztának tűnik – mégsem azonos a két rendszám. Ennek megfelelően megkíséreltem javítani a kép minőségén, és így a következő képet kaptam: 

Noha így a kép rendkívül szemcsés lett, azonban látható, hogy a kezdő szám kevésbé egyértelmű, a fenti képpel ellentétben inkább tűnik hatosnak, mint ötösnek, a betűk, illetve a két másik szám azonban megegyezik.
Ezt követően – a KEKKH gépjármű-nyilvántartásához való közvetlen hozzáférés hiányában – az Ügyfélkapu ingyenes gépjárműkeresőjét felhasználva ellenőrzést hajtottam végre, melynek eredményeként az alábbi adatokat kaptam:

Rendszám:***-692
Gyártmány: VOLKSWAGEN
Típus: POLO 75 1.4 COMFORTLINE
Szín: FEKETE
A jármű körözés alatt áll? NEM
A kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás adatai: A Magyar Biztosítók Szövetsége (MABISZ) állásfoglalása alapján adat nem adható ki.
Forgalmi adatok: -
Egyéb: A lekérdezett jármű forgalomban van

Mindezek alapján nagy valószínűséggel állapítható meg az, hogy nem a panaszos személygépkocsijával, hanem a fent említett rendszámú járművel használták az autópályát. (Vizsgálatom során nem merült fel arra vonatkozó körülmény, hogy a XXX-692 forgalmi rendszámú gépkocsi díjfizetését az ÁAK ellenőrizte volna.)
Az ÁAK által hivatkozott Díjrendelet 1. § (1) bekezdés a) pontja értelmében a gyorsforgalmi út használatáért valóban használati díjat, díjfizetés elmulasztása esetében pedig pótdíjat kell fizetni, amit a (2) bekezdés értelmében az ÁAK szed be, azonban ennek alapja egy az autópálya tulajdonosa, vagyis az állam és az azt jogosulatlanul (illetve természetesen jogszerűen) használó között létrejövő jogviszony. Az ugyanakkor jelen esetben nyilvánvaló, hogy a panaszos (XXX-592 frsz-ú gépjármű tulajdonosa) és az ÁAK között semmilyen jogviszony sem jött létre, lévén a fényképen laikus számára is megállapíthatóan azonos gyártmányú, de más típusú, évjáratú és színű gépjármű látható, vagyis nincs olyan fénykép, amely azt támasztaná alá, hogy a panaszos jogosulatlanul használta volna az autópályát. 
Szükségesnek tartom ismételten felhívni arra a figyelmet, hogy ahogyan azt az AJB-5280/2009. számú jelentésemben [http://www.ajbh.hu/allam/jelentes/200905280.rtf] is kiemeltem, a jogalkotó nem határozta meg az autópálya használat során létrejövő jogviszony jellegét, tehát azt, hogy az autópálya használati díj megfizetése közjogi vagy magánjogi jellegű jogviszonyt keletkeztet-e. Ez a felek jogainak és kötelezettségeinek meghatározása, megítélése szempontjából pedig alapvető jelentőségű lenne. Az Európai Közösségek Bírósága (jelenleg: Európai Bíróság) esetjogára hivatkozva ugyanakkor arra a következtetésre jutottam, hogy e jogviszonyban inkább dominálnak a magánjogi elemek, mint a közjogiak (noha az ÁAK egy állami feladat megvalósítója, vele jogszabály erejénél fogva jön létre a jogviszony, így kevéssé jellemző a magánjogi viszonyokat jellemző akarati autonómia). A felek jogosultságaira és kötelezettségeire tehát a polgári jog alapelvei – így különösen a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.) 4. § (1) bekezdése szerinti jóhiszeműség és tisztesség elve – vonatkoznak.
E rendelkezés a személyek magatartására etikai mércét állapít meg, és általános elvként az adott helyzetben általában elvárható magatartás tanúsítását kívánja meg. A jóhiszeműség és tisztesség elve általános, valamennyi magánjogi jogviszonyra kiterjedő, objektív tartalmú zsinórmérték. Az adott helyzetben általában elvárhatóság mércéje egy speciális, az egyedi és az általános közötti szint, amely a különböző személyekre és különböző szituációkra más és más elvárhatósági mércét hoz létre.
Jelen ügyre vonatkoztatva megállapítható, hogy a képeken szereplő két gépjármű olyan jelentős mértékben különbözik egymástól, hogy álláspontom szerint elengedhetetlenül szükséges lett volna, hogy az ÁAK megvizsgálja, milyen más – nem különleges (pl. bűncselekmény elkövetése) – az általa adotton kívüli és logikus válasz adható a felmerült problémára. Ahogyan az alapvető jogok biztosa vizsgálatot folytató munkatársának, úgy az ÁAK munkatársainak is lehetősége lett volna az Ügyfélkapu igénybevételére, ahol havonta 20 alkalommal ingyenesen használható a gépjárműkereső, de felmerülhetett volna az is, hogy a gépjármű nem magyar rendszámmal azonosított, hiszen Európában több olyan állam is van, ami a magyarországihoz hasonló rendszámtáblákat használ. Az általában elvárhatóság azt is megkívánta volna, hogy bekérjék a panaszostól azokat a bizonyítékokat, amelyek állítása szerint alátámaszthatták volna, hogy egész nap Debrecenben volt a gépjárműve (míg az M7 autópálya Budapestet Letenyével köti össze, vagyis a Dunántúlon, a panaszos gépjárművének tartózkodási helyétől több száz kilométer távolság volt). A rendelkezésre álló dokumentumok szerint ugyanakkor kizárólag a feljelentést kérték be a panaszostól, amiről utólag megállapították, hogy egyébként sem vehetik figyelembe, mert nincs rá jogszabályi felhatalmazásuk, és pusztán a rendszámok vélt egyezősége miatt szólították fel a pótdíj megfizetésére. Álláspontom szerint a fentiek alapján az ÁAK-nak el kellett volna tekintenie a követeléstől. 
Az Alkotmánybíróság a tisztességes eljárás követelményeivel szorosan összefüggő jogbiztonságra vonatkozó döntéseiben hangsúlyozta, hogy a jogállamiság nemcsak egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is [47/2003. (X. 27.) AB határozat, ABH 2003, 525, 535.]. A kiszámíthatóság követelményei között első helyen említette a jogalkalmazásnak a kiszámítható és következetes működését, a döntést befolyásoló processzuális szabályoknak félreérthetetlen, a gyakorlatban érvényesülő mérlegelési szempontok határait kijelölő megfogalmazását, állami kötelességként nevesítette annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára [pl. 9/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992, 50, 59, 70.]. Ugyanebben a határozatban emelte ki azt is, hogy a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. (75/1995. (XI. 21.) AB határozat). Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatban a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. Az Alkotmánybíróság értelmezésében jogbizonytalanságot teremt, ha a közigazgatási szerv az állampolgárokat a jogszabály túlbuzgóságból vagy hibás értelmezésből eredő indokolatlan zaklatásnak teszi ki. (49/1995. (VI. 30.) AB határozat).
Amennyiben a felmerülő ellentmondások miatt nem állapítható meg egyértelműen, hogy mely gépjármű használta jogellenesen az autópályát, a közszolgáltató azonban mégis eljárást indít a feltételezett autópálya használó ellen, a közszolgáltató eljárásával a fentiekre tekintettel megsérti a jogbiztonság követelményét. Mindezeken túl megállapítom, hogy a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott az ÁAK azzal, hogy érdemben nem vizsgálta ki a panaszos ellenvetéseit, hanem továbbra is követelte tőle az elmaradt díjfizetést, egyszersmind indokolatlan zaklatásnak is kitéve őt.

Intézkedésem
Az Ajbt. 32. § (1) bekezdése értelmében kezdeményezem az Állami Autópálya Kezelő Zrt. elnök-vezérigazgatójánál, hogy a vizsgálatom során feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében álljanak el a megalapozatlan követelésétől, és a pótdíjazási ügyet az említett a jelentésemben hivatkozott körülményekre tekintettel zárják le, továbbá pótdíjazási gyakorlatukba építsék be azokat a kontroll–mechanizmusokat, amelyek megakadályozzák, a vizsgált esethez hasonlók megismétlődését.

Budapest, 2012. szeptember 27.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.