Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-5189/2012. számú ügyben
(Kapcsolódó ügyek: AJB-2336/2012., AJB-3641/2012., AJB-3804/2012.)

Előadók:             dr. Csóré Erika
dr. Varga Éva Csilla
dr. Vass Veronika
Magyarné dr. Vuk Katalin
Az eljárás megindulása
A fogvatartottak alapvető jogainak érvényesülését fókuszpontba állító projektem keretében indokoltnak tartottam átfogó vizsgálat indítását a Márianosztrai Fegyház és Börtönben, különös figyelemmel arra, hogy az intézetből konkrét fogvatartotti panasz is érkezett a hivatalomba. 
Vizsgálatomat tehát részben az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján, hivatalból, részben beadvány alapján rendeltem el. 
A vizsgálat során az elhelyezési körülményeket, a zárkák állapotát, a szakorvosi, pszichológusi ellátottságot, az egészségügyi ellátás feltételeit, az oktatást, az élelmezést, a sportolási lehetőségeket, a szabadulásra felkészítés gyakorlatát, továbbá a nemzetiségi jogok érvényesülését ellenőriztem. A helyszíni vizsgálat 2012. június 21-én történt.

Az érintett alapvető jogok 
·	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
·	Az élethez és az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltósághoz való jog sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” [Alaptörvény II. cikk] 
·	Az egyenlő bánásmód követelménye: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja. Magyarország az esélyegyenlőség megvalósulását külön intézkedésekkel segíti.” [Alaptörvény XV. cikk (2) és (4) bekezdés] 
·	A testi és lelki egészséghez való jog: „Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez. Az (1) bekezdés szerinti jog érvényesülését Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő. [Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdések] 

Az alkalmazott jogszabályok
(Az alkalmazott jogszabályokat és rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.)

I. A helyszíni vizsgálat tapasztalatai
1. Az intézet rövid története 
Az intézet sajátosságait nagyban meghatározza az épület története. Az épület eredetileg a pálos rend kolostora volt, melyet a XIV. században építettek. A török hadjárat során lerombolt kolostort és templomot 1711-ben építették újjá, ezt a formáját őrzi a mai napig. A szerzetesrendet II. József szüntette meg, a szerzeteseket kiűzték és az épületben 1858-ban női fegyintézetet alakítottak ki, melyet női szerzetesrend működtetett. Az épülethez – a befogadóképesség növelése érdekében – 1890-ben új szárnyat építettek, ahol egyszemélyes zárkákat alakítottak ki. Az I. világháborút követően megváltozott a fogvatartottak összetétele, megjelentek a politikai elítéltek. A politikai foglyok 1922-ben – a Szovjet-Oroszországgal megkötött fogolycsere egyezmény következtében – szabadultak, majd 1922 és 1939 között, túlnyomó részben ismét köztörvényes elítélteket helyzetek itt el. 1939-ben azonban újra megjelentek az intézetben a politikai foglyok. 
Férfi fogvatartottak őrzése céljára 1950 májusában a fegyházat átvette az ÁVH és megkezdték az ezzel összefüggő átalakítási munkálatokat. A női elítélteket Sátoraljaújhelyre, majd – a kalocsai börtön kialakítása után – Kalocsára szállították. 1956 után, sokak mellett híres írók (pl. Göncz Árpád, Déry Tibor, Háy Gyula, Eörsi István) és államférfiak (pl. Bibó István) raboskodtak itt. Az 1961-es ún. kisamnesztia után a politikai elítélteket Budapestre szállították. Márianosztra ismét a köztörvényes elítéltek elhelyezésére szolgált. A 70-es években az elmebeteg elítélteket is itt helyezték el. A munkáltatási gondok enyhítésére a kötélfonó műhely mellett labdavarró üzemet, később könyvkötő műhelyt indítottak. 1979-ben komoly beruházások kezdődtek, új, modern üzemcsarnok épült, az új épületbe a fonóüzem költözött, annak helyén pedig a vállalat irodáit alakították ki. Új körletrésszel is bővült az intézet, amely 1979-ben fegyház és börtönné alakult át. Az épületeket vízvezetékkel látták el, a magánzárkákat teljes felújították és az épület központi fűtést is kapott. Az évtizedek alatt teljesen elhasználódott, korszerűtlen rabkonyhát 1991-1992-ben bővítették, átépítették és teljesen felújították. 
2008 óta az intézet folyamatosan kihasználja pályázati lehetőségeit. Az utóbbi években szintén több felújítás történt. 2009-ben teljesen felújították a főépület és a templom homlokzatát, több helyiséget korszerűsítettek, valamint börtönmúzeumot, kiállítási és konferenciatermet alakítottak ki. 2010-2011-ben – pályázati forrásból – az épület teljes energetikai rendszerét átépítették. Ez magában foglalta a fűtési rendszer felújítását, korszerűsítését (kazánház átépítése, kazánok kondenzációs kazánra cserélése, távvezeték megszüntetése, fűtésvezérlés többszintű kialakítása), négy épület hungarocell alapú hőszigetelő rendszerrel való külső hőszigetelését, és a faablakok műanyagokra cserélését; a konyhai légtechnikai rendszer átépítését, hővisszanyerő, lég- és zsírszűrő szellőző rendszerre; a kül- és beltéri világítás korszerűsítését (nagyteljesítményű fényszórók cseréje, hagyományos izzók helyett kompakt fénycsövek alkalmazása, az irodaépületben armatúrák cseréje). A zárkák felújítására pályázati lehetőség (kiírás) azonban eddig még nem volt, így – figyelemmel a költségvetési fedezet hiányára – a zárkák felújítására nem került sor. 

2. Elhelyezési körülmények
Az intézet fogvatartotti befogadóképessége 444 fő.. A vizsgálat napján 645 fogvatartott volt az intézetben elhelyezve, ebből 350 fő töltötte fegyház, 5 fogház fokozatú büntetését. Ez utóbbiak jó magaviseletükre tekintettel kaptak enyhítést az eredetileg fegyház fokozatú büntetési nemből. A börtönfokozatú elítéltek száma 290, az összlétszámból a külföldiek száma 14 fő volt. Az intézetben általában hosszú ítéleteseket (erőszakos bűncselekményeket elkövetőket) helyeznek el, akik 12-15, de akár 25 év szabadságvesztés büntetést kaptak.
A fegyházkörleten a zárkák a régi kolostorépületben 12, a volt női fegyintézet épületrészben 3-8 fősek. Minden zárkában rendszeresítettek az emeletes ágyak, amelyek gurulás gátlóval ellátottak. A 8 fős zárkák két helyiségből állnak (ún. stekák), amelyek kis előtérből nyílnak két irányba. Ezek a zárkák szűkek, különösen a három személyesek, amelyeket az eredetileg magánzárkának épült helyiségekből alakítottak ki. A közlekedő tér nagysága kb. 2-3 négyzetméter. A mellékhelységek a zárkákon belül vannak, általában elfüggönyözöttek. 2011 szeptemberében kezdtek – ahol a zárka nagysága megengedi – faajtókat felszerelni a mellékhelységekre. Sok zárkában helyhiány miatt azonban ez nem megoldható. 
A fegyházas zárkákban a WC közvetlenül a zárkaajtó mellett van, a börtön körleten az ajtótól legtávolabb eső sarokban. A zárkákban falra szerelt szárítóeszköz szolgálja a fogvatartottak által mosott saját ruhaneműk szárítását. 
A börtönkörlet részen az épület belső homlokzata nagyon rossz állapotú, a vakolat erősen mállik, felújításra szorul. A zárkák 12-16 fősek, bennük 2 WC van, csempézett fallal leválasztva. A fogvatartottak itt is kétemeletes ágyakon kapnak elhelyezést. A zárkák egy része felújított, de van olyan zárka is, amelyet átmenetileg ki kellett üríteni csőtörés miatt. E munkálatok a helyszíni vizsgálat időpontjában zajlottak. A mennyezet és az ablakok felett időnként megjelenő penészfoltokat hypóval kezelik.
A fegyelmi körleten összesen 14 fogvatartottat tudnak egy időben elhelyezni. A vizsgálat idején a magánzárkán tiltott tárgy (telefon) tartása, illetve tiszteletlen magatartás miatt tartózkodott egy-egy fogvatartott.
Összesen három közös zuhanyhelység van az épületben, egyenként 20 zuhanyállással, 1 a börtön és 2 a fegyház körleten. Időkapcsolóval ellátottak. A fürdés időtartama 10 perc, amelyet munkáltatás keretében fogvatartott felügyel. Ő takarítja a fürdőt és a hozzátartozó helyiségeket. Ezzel is ösztönzik a többi fogvatartottat a fürdő meglévő állagának megóvására.  Egyébként a fürdők leromlott állapotúak, nem megfelelő a szellőzésük, a falak penészesek, a zuhanyzók rozsdásak, elhasználtak. A dolgozó fogvatartottak naponta fürödhetnek, a többiek hetente egyszer. A nyári melegben hideg vizes hűtőfürdőt azonban naponta igénybe lehetett/lehet venni. 
Az intézetben 5 szállítózárka van. A szabaduló zárka berendezése a többi zárkához képest otthonosabb, pl. szőnyeg és növények is díszítik.
Az intézet bejáratánál rámpa van, akadálymentes zárka és zuhanyzó azonban nincs. Mozgáskorlátozott fogvatartottat azonban nem helyeznek el itt, éppen azért, mert a teljes akadálymentesítés – az épület sajátosságai miatt – nem oldható meg.
A fogvatartottak befogadása – pszichológusi és nevelői meghallgatással – 72 órán belül megtörténik.

3. Étkeztetés
Az intézetnek saját konyhája van, amelynek vezetője a személyi állomány tagja. Felügyelete alatt fogvatartottak is dolgoznak konyhai kisegítőként. A fogvatartottak és a személyi állomány ugyanazt a menüt fogyasztja, bár az állomány második menüt is választhat. Az ebéd mellett a hét több napján a vacsora is meleg étel. A fogvatartottak a zárkában étkeznek, de asztal mellett fogyaszthatják el az ételt. A zöldségeket saját kertészetükben termelik meg, melyhez a vetőmagot a gödöllői Szent István Egyetem biztosítja. Kóser étkezést nem tudnak biztosítani, de általában nincs is rá igény. Diétás étrendet (pl. cukorbeteg, lisztérzékeny fogvatartottak számára) azonban biztosítanak, melyet az intézet által foglalkoztatott diétás nővér állít össze. 
A fogvatartottaknak kiétkezésre havonta 3 alkalommal van lehetőségük az intézet boltjában. Amennyiben a fogvatartott csomagfogadási lehetőségéről lemond, a kiétkezés összege havi 24.000 forint helyett 36.000 forintra emelkedik. A romlandó élelmiszert a folyosókon lévő hűtőszekrényekben tárolhatják.

4. Oktatás, foglalkoztatás, szabadidő, fegyelmi helyzet
A Pannon Oktatási Központ szervezi az oktatást az intézetben, 10 osztályos általános, illetve középiskolai képzés keretében. Jelenleg 112 fogvatartott folytat tanulmányokat. A  fogvatartottaknak egy gimnáziumi osztály tananyagának elsajátítására van lehetősége. 
A fogvatartottak 67%-a vesz részt a foglalkoztatásban, a parancsnok tervei szerint az évvégére az elítéltek 80%-a fog dolgozni. A legnagyobb foglalkoztató a Nostra Kft., amelynek fő profilja a fafeldolgozás és a WC-papírgyártás. Itt körülbelül 200-210 elítélt dolgozik. Külső helyszínen is foglalkoztatnak elítélteket, valamint sokan végeznek az intézeten belül különböző kisegítő munkákat, például műhelyben vagy a már említett konyhán. A dolgozó fogvatartottakat folyamatosan jutalmazzák, például hosszabb távú eltávozással. A foglalkoztatás növekedésével összhangban folyamatosan csökken a fegyelemsértések száma. Az utóbbi években felére csökkentek a fegyelmi intézkedések. Szükség esetén szankcióként feddést, kiétkezés-csökkentést és fogdát alkalmaznak. Utoljára 2010-ben próbált meg falbontás módszerével két elítélt megszökni az intézetből, de a felügyelet éber volt, megakadályozta azt. 2006-ban egy elítélt emberölést követett el zárkán belül. 
Sportolási lehetőségként minden emeleten van konditerem, a dolgozó fogvatartottak ezt korlátlanul használhatják, a többiek hetente egyszer. Az intézet egyébként foglalkoztat egy kultúra- és sportnevelőt. Jelentős sporteseménynek számít a zárkák és emeletek közötti futball és ping-pong bajnokság. A szabad levegőn tartózkodásra két sétaudvar áll rendelkezésre. 
A fogvatartottak szabadidejük hasznos eltöltése céljából a kb. 11 ezer kötetes intézeti könyvtárból – meghatározott napokon – kölcsönözhetnek könyveket. 
Nagyon közkedvelt a börtönszínház is az elítéltek körében. Emellett barkács és zeneszakköri foglalkozásra is jelentkezhetnek. Minden karácsonykor van betlehemes előadás, húsvétkor végigjárják a Kálváriát, októberben szentmisét tartanak a temetőben. 
Szinte mindegyik zárkában van televízió. Ezek a fogvatartottak saját készülékei. A parancsnok zárkánként csak egy TV elhelyezését engedélyezi, mert az előzőekben említett élet elleni bűncselekmény előzménye az volt, hogy a fogvatartottak összevesztek azon, hogy a zárkában lévő több készüléket egyszerre, különböző műsorokra beállítva akarták nézni. A televízió éjjel egyig működhet, ekkor központilag kapcsolják le. 

5. Vallásgyakorlás 
A fogvatartottak lelki gondozásában a főállású lelkész mellett további négy egyház, illetőleg börtönmisszió képviselői vesznek részt. A kápolnát 2009-ben a fogvatartottak segítségével újították fel, akik az ablakok festését és a freskóképek készítését egy speciális tanfolyamon sajátították el. Minden folyosón a parancsnoknak címzett kérelmek elhelyezésére szolgáló láda mellett „lelkészi” láda is található, ahová meghallgatás iránti kérelmeiket helyezhetik el a fogvatartottak. 

6. Egészségügyi ellátás
Az intézetben elhelyezett elítéltekre nem jellemző az öngyilkossági szándék, de ún. falcolások előfordulnak, és a rivotril gyógyszerhez való hozzájutás sem ritka. 
Gyakori betegség a magas vérnyomás, sok fogvatartott küzd cukorbetegséggel is.
Az intézet két orvost alkalmaz (egy főorvos és egy orvos). Két szerződéses fogorvost is foglalkoztatnak (Vácról járnak hetente egyszer). Egy főállású szakpszichológusa is van az intézetnek, akinek a pedofília a szakterülete. Ezen túl a váci, balassagyarmati és márianosztrai büntetés-végrehajtási intézetek együttműködési megállapodást kötöttek, amelynek értelmében a három pszichológus kölcsönösen segíti egymás munkáját fogva tartottaik ellátásában. 
Az orvosi rendelő jól felszerelt, EKG és defibrillátor is rendelkezésre áll. Külön helyiségben van a gyógyszertár, a gyógyszereket jól zárható szekrényben tárolják.
Az intézet megbízási szerződéses fogorvosa csütörtökönként, a Váci Fegyház és Börtön fogásza pedig szerdai napokon vesz részt a fogvatartottak ellátásában. Ők látják el az állományt is.
Az orvosi és a fogorvosi rendelésre az esti létszámellenőrzéskor lehet jelentkezni a körletfelügyelőnél.
A fogvatartottak többsége igénybe veszi a szűrővizsgálatokat (Hepatitis C, HIV). A Hepatitis B és C szűrést a Szent László Kórházban végzik. A tüdőszűrésre évente kerül sor.

7. Tiltott tárgyak, kábítószer, biztonsági eszközök
Az intézetben egy csomagvizsgáló berendezés és több fémkereső kapu van. A körletekben – a személyzeten túl – kb. 70 kamera, kábítószer-kereső kutyák, szükség esetén külön műveleti csoport gondoskodik a rendről és nyugalomról. A bástyafalakra mozgásérzékelőket és megerősített szögesdrótokat helyeztek el. Őrtoronyi figyelő szolgálat azonban nincs, amióta 2007-ben jogszabályba foglalták: tilos a szökni próbáló és menekülő fogvatartott ellen fegyvert használni. A felügyelők szükséghelyzetben mindössze bilincset, gumibotot és személyi riasztót használhatnak. 
Az idei évben eddig 22 esetben találtak tiltott tárgyat, egyebek mellett házi készítésű süteményben is. Ennek következményeként 2012 januárjától a látogatók nem hozhatnak süteményt a fogvatartottaknak, azt azonban kiétkeztetés alkalmával vásárolhatnak.
Az elítéltek között sok a rivotril-függő. Noha a foglalkoztatás miatt rendszeresen hagyják el a fogvatartottak az intézetet, kábítószer elenyésző mennyiségben jut be. Gyógyító-nevelő csoport nem működik az intézetben, a szenvedélybeteg fogvatartottakat átszállítják másik intézetbe. 

8. Külföldi fogvatartottak
A vizsgálat idején a büntetés-végrehajtási intézetben 14 külföldi fogvatartott volt. Állampolgárságuk szerint: 8 román, 2 vietnámi és 4 ukrán állampolgár. A külföldi elítéltek jogerős büntetésüket töltik a Márianosztrai Fegyház és Börtönben. Az elítéltek mindegyike jól beszél magyarul, mert általában családjuk is Magyarországon él. Így fogvatartott társaikkal és a büntetés-végrehajtási intézet személyzetével is megértetik magukat. A büntetés-végrehajtási intézet személyi állományában szinte mindenki beszél valamilyen idegen nyelvet. Van, aki több nyelvet is tud, így a külföldiekkel való kommunikáció nem okoz nehézséget számukra sem. A fogvatartottak kérelmeiket magyar nyelven írják. Az intézet parancsnokának tájékoztatása szerint a külföldi elítélteket általában nem ugyanazon zárkába helyezik el, mert biztonsági szempontból ez nem minden esetben célszerű. Az intézetbe kerülő fogvatartott saját anyanyelvén vagy az általa beszélt nyelven történő befogadását követően tájékoztatást kap a jogairól, kötelezettségeiről, valamint a házirendről. Az intézet könyvtárában találhatók idegen nyelvű könyvek, szótárak, amelyeket az elítéltek kikölcsönözhetnek. A külföldi országok diplomáciai képviselői általában nem látogatják honfitársaikat az intézetben, ez alól kivételt képez az Ukrán Nagykövetség képviselője. A külföldiek egyike sem jelezte eddig az intézet parancsnoka felé, hogy országa hagyományait az intézetben követni, ápolni szeretné.
A helyszíni vizsgálat alkalmával az egyik éppen munkát végző vietnámi származású fogvatartott magyar nyelven elmondta, hogy az intézetbe érkezése óta (2 éve) a külsős cég által működtetett boltban dolgozik. Itt szerezhetik be az elítéltek a számukra szükséges élelmiszereket és tisztálkodási szereket. Nyilatkozata szerint kommunikációs nehézségei nincsenek, mindenkivel meg tudja magát értetni és őt is megértik.  

9. Kapcsolattartás, ügyvédi beszélő
A beszélők alkalmával a fogvatartottak 2 felnőttet és 2 gyermek látogatót fogadhatnak. Amennyiben a fogvatartottnak több gyermeke van, azokat egy időben fogadhatja az elítélt. Erről a nevelő határoz. A látogatás időtartama 1 óra, meghosszabbítását jutalomként alkalmazzák. Jutalomként engedélyezik a kimaradást is (12 vagy 24 órás). Az intézet nagyon jó kapcsolatot ápol a büntetés-végrehajtási bíróval. 
Az ügyvédek számára telefonos bejelentkezést biztosítanak. Három ügyvédi beszélő helyiségben tudják a védőket elhelyezni, melyek üvegfallal, telefonnal és iratátadó ablakkal ellátottak.

10. Szabadulásra felkészítés
A pártfogó felügyelők létszámának csökkentése következtében a börtönpártfogó nem tudja látogatni az intézményt. Az intézet ugyan kapcsolatban áll a Váltósáv Alapítvány munkatársaival, de e civil szervezet elsősorban a fiatalkorú, illetve fiatal felnőtt elítéltek támogatásával, reintegrációjával foglalkozik. 
Az átmeneti csoport külön épületben van, ahol 40 fogvatartottat tudnak elhelyezni. A vizsgálat idején 36 elítélt tartózkodott a körleten, akik 4-6 fő elhelyezésére alkalmas, valamint egy 10 fős zárkában töltik büntetésük hátralévő részét. A zárkákban emeletes ágyak vannak, a fogvatartottak asztal mellett fogyaszthatják el az ételt, van teakonyhájuk is. Az épület előtt különálló udvar áll az itt elhelyezett fogvatartottak rendelkezésére, ahova bármikor kimehetnek, a padokra leülhetnek. A körleten konyha, biliárdasztal és konditerem is található, valamint valamennyi szakkör foglalkozásaira és sportprogramokra jelentkezhetnek a szabadulás előtt állók.

11. Személyi állomány
A parancsnok 2007 óta tölti be e tisztséget, korábban más intézetek vezetését is ellátta. A biztonsági osztályon 5 biztonsági tiszt, 13 biztonsági főfelügyelő, 6 körlet főfelügyelő, 33 biztonsági felügyelő és 46 körlet felügyelő teljesít szolgálatot. Az állománytábla nem feltöltött, vannak üres státusok, illetőleg egy-egy státusra kinevezett dolgozó ténylegesen másik osztályra van vezényelve. A büntetés-végrehajtási osztályon 8 nevelői státusból 7 betöltött. Tartós betegség, valamint illetménynélküli szabadság miatt a vezető nevelő mellett jelenleg 5 nevelő és 5 szociális segédelőadó dolgozik. Szintenként egy nevelő és egy szociális előadó foglalkozik a fogvatartottakkal. [Az adatok a jelentés írásba foglalásának időpontjában érvényes létszámot tükrözik.]
A személyi állomány átlagéletkora 32-33 év. Sokan jelentkeznek felügyelői állásra diplomával, nyelvvizsgával, pedig a munkakör csak érettségihez kötött. A fogvatartotti létszámhoz képest a nevelők száma elegendő, sőt az a körülmény, hogy több a nő a nevelők között, kifejezetten jó hatással van a fogvatartottakra, fegyelmezettebb a légkör. Kevés viszont a felügyelők száma, ami főként a fogvatartottak foglalkoztatása tekintetében jelent gondot. Figyelemmel arra, hogy az intézet határozott célja, hogy minél több fogvatartott dolgozzon, a felügyelői létszám emelésére lenne szükség.

II. A vizsgálat megállapításai
1. A hatásköröm tekintetében
Feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint a rendvédelmi szerv az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint a büntetés-végrehatási szervezet állami, fegyveres rendvédelmi szerv, vagyis vizsgálati lehetőségem kiterjed a vizsgált büntetés-végrehajtási intézetre.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében 
Magyarország Alaptörvénye B) cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában megfogalmazta, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam […] kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények [9/1992. (I. 30.) AB határozat]. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. 
Az Alaptörvény II. cikke alapján az emberi méltóság sérthetetlen, minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz. A korábban irányadó és az Alaptörvény hatályba lépését követően is hivatkozási pontot jelentő alkotmánybírósági gyakorlat az emberi méltósághoz való joggal kapcsolatosan arra hívja fel a figyelmet, hogy a méltóság az emberi élettel eleve együtt járó minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő.
Az Alaptörvény az emberi méltósághoz való joggal összefüggésben abszolút tilalmakat fogalmaz meg. Ezek értelmében senkit nem lehet kínzásnak, embertelen, megalázó bánásmódnak vagy büntetésnek alávetni, valamint szolgaságban tartani. 
Az emberi méltósághoz való jog érvényesülésével szorosan összefügg a megalázó bánásmód tilalma. A megalázó bánásmód lényege, hogy az érintettben olyan erős félelmet, lelki gyötrelmet és alsóbbrendűségi érzést okoz, ami alkalmas arra, hogy a testi és lelki ellenállását megtörje.
Mint ahogy arra az Alkotmánybíróság rámutatott, az állam büntető hatalmának önkényével, túlsúlyával szemben az egyént védő alkotmányos értékek történetileg elsősorban a büntetőjogra és a büntetőeljárásra fogalmazódtak meg és váltak – különböző részletességgel – az alkotmányok részeivé. Ez azonban nem jelenti a büntetés-végrehajtásban megnyilvánuló állami büntető hatalom korlátlanságát, a bűnösnek talált és büntetésre ítélt egyén teljes kiszolgáltatottságát. Az elítélt nem tárgya a büntetés-végrehajtásnak, hanem alanya, akinek jogai és kötelezettségei vannak. Jogainak egyik csoportját a büntetés-végrehajtás során is korlátozás nélkül vagy módosulással továbbélő alkotmányos alapjogok alkotják, másik csoportját pedig a büntetés, illetve a büntetőjogi intézkedés végrehajtásának tényéből és körülményeiből keletkező sajátos végrehajtási jogok.
A büntetés-végrehajtás alkotmányos kereteinek szélső értékeit egyrészről az emberi méltósághoz, a személyi biztonsághoz való jog, másrészről a kínzásnak, a kegyetlen, embertelen, megalázó bánásmódnak és büntetésnek tilalma jelöli ki. Ezen belül a jogállamiságból, valamint az alapvető jogok lényeges tartalmának korlátozására vonatkozó tilalomból vezethető le, hogy a büntetések és intézkedések végrehajtása címén az állam milyen mértékben avatkozhat az egyén életébe, korlátozhatja alapjogait és szabadságát. [13/2001. (V.14.) AB határozat]
Az Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, ennek az alapjognak az érvényesülését pedig Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő.
Az Alkotmánybíróság több határozatában értelmezte a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog tartalmát (Alkotmány 70/D. §), és mindezek az értelmezések álláspontom szerint – függetlenül attól, hogy „legmagasabb szintű” jelző az Alaptörvényben már nem kapott helyet – továbbra is hivatkozhatóak maradnak. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a (legmagasabb szintű) testi és lelki egészséghez való jogként meghatározott alkotmányi követelmény az államnak azt az alkotmányos kötelezettségét jelenti, hogy a nemzetgazdaság teherbíró képességéhez, az állam és a társadalom lehetőségeihez igazodva olyan gazdasági és jogi környezetet teremtsen, amely a legkedvezőbb feltételeket biztosítja a polgárok egészséges életmódjához, életviteléhez. Az alkotmánybírósági gyakorlat utal arra is, hogy az államnak e jog megvalósulása érdekében meghatározott, az egészségügyi intézmények és orvosi ellátás megszervezésére irányuló kötelezettsége annyit feltétlenül jelent, hogy az állam köteles megteremteni egy olyan intézményrendszer működésének a garanciáit, amely mindenki számára biztosítja az egészségügyi szolgáltatások igénybevételének lehetőségét, azaz azt, hogy a szolgáltató intézmények hiánya miatt senki ne maradjon ellátatlanul. Az állam szabadsága nem terjed odáig, hogy anélkül üresítse ki az egyik legfontosabb garanciális intézmény tartalmát, hogy helyette nem építi ki az alapvető jog megvalósulásának azonos súlyú biztosítékait. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor utalt arra is, hogy az egészségügyi intézményhálózat és az orvosi ellátás körében elvontan, általános ismérvekkel csak egészen szélső esetekre korlátozottan határozhatja meg az állami kötelezettség kritikus nagyságát, vagyis azt a szükséges minimumot, amelynek hiánya már alkotmányellenességhez vezet. Ilyennek volna minősíthető például, ha az ország egyes területein az egészségügyi intézményrendszer és az orvosi ellátás teljesen hiányozna. Az Alkotmánybíróság olvasatában az ilyen szélső eseteken túl azonban az állami kötelezettségnek nincs alkotmányos mércéje. Az egészséghez való jog tehát önmagában alanyi jogként értelmezhetetlen. Az az Alkotmányba foglalt állami kötelezettségként fogalmazódik meg, amely magában foglalja azt a kötelezettséget, hogy a törvényhozó a testi és lelki egészség bizonyos területein alanyi jogokat határozzon meg.
Már korábbi vizsgálataim kapcsán kifejtettem, hogy – álláspontom szerint – a jogalkalmazási gyakorlatra fókuszáló ombudsmani jogvédelemnek az egészséghez való jog biztosításával összefüggő állami kötelezettségekkel kapcsolatban lehetősége van akár az Alkotmánybíróság által követettől eltérő, további alapjogi követelmények megfogalmazására és kibontására. Önmagában ugyanis az a tény, hogy az Alkotmánybíróság, annak alacsonyabb mércéje miatt valamely jogszabályi rendelkezést, jogi-szervezeti megoldást az egészséghez való jog érvényesülése szempontjából – a fenti gyakorlat alapján – nem minősít alkotmányellenesnek, még egyáltalán nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy e norma gyakorlati alkalmazásával, hatásával és következményeivel kapcsolatban az egészséghez való joggal, vagy ennek alanyi jellegű részjogosítványával, az egészségügyi ellátáshoz való jogosultsággal összefüggő visszásság megállapítására kerüljön sor. Az ombudsmani jogvédelem eltérő, magasabb mércéjében két végpont határozható meg. Értelemszerűen nem állapítható meg az egészséghez való joggal összefüggő visszásság pusztán egy intézmény megszüntetése, átalakítása, összevonása, feladatátadása miatt, egy ilyen szemlélet parttalanná és esetlegessé tenné az alapvető jogok biztosa által biztosított jogvédelmet. (Más a helyzet, ha az egészségügyi intézményrendszeren belül, így például az autizmussal és egyéb fogyatékossággal élő beteg ellátás területén meghatározott helyeken, megyékben vagy régiókban bizonyos speciális szakellátások érdemben elérhetetlenné válnak és ez az állapot hosszú időn keresztül „stabilizálódik”.)

3. A vizsgálat érdeme tekintetében
Elhelyezési körülmények
A zárkák a fegyház körleten nagyon túlzsúfoltak, szűkek. Ez részben az épület sajátosságaiból következik, hiszen a fegyház körlet az épületnek abban a szárnyában van, amit 1890-ben toldottak hozzá az épülethez, és amelyben főleg egyszemélyes zárkák kerültek kialakításra. A zsúfoltság másik oka, hogy az intézmény mintegy 160%-os kihasználtsággal működik. A háromszemélyes zárkák alapterülete kb. 9-10 m², a nyolcszemélyeseké kétszer 10-11 m². Ilyen körülmények között a minimális személyes élettér kialakítása lehetetlen, ami mentálisan romboló hatású. Nehezíti a helyzetet az is, hogy ezen a körleten a, hosszabb ítéletű fegyházbüntetésüket töltők vannak elhelyezve, akik idejük jelentős részét a zárkákban töltik, tekintve, hogy a börtönön belüli mozgásuk erősen korlátozott. 
Megállapítom, hogy a fegyházkörlet kis alapterületű, szűkös zárkáiban való elhelyezés a fogvatartottak emberi méltósághoz, valamint testi és lelki egészséghez való jogával összefüggésben visszásságot okoz.
Az épület belső udvari homlokzata felújításra szorul a börtönkörlet részen, a vakolat több helyen hiányzik. Ez az állapot veszélyezteti az ott elhaladó fogvatartottak és a személyi állomány élet és emberi méltósághoz, valamint egészséghez való jogát. 
A fegyházkörlet zárkáiban a mellékhelyiségek nincsenek fallal, csak függönnyel leválasztva. 2011 szeptemberében ugyan elkezdték a WC-ket faajtókkal felszerelni, de sok zárkában – helyhiány miatt – ez nem megoldható. Már egy korábbi jelentésemben rámutattam arra, hogy a WC fallal történő leválasztásának hiánya közvetlenül veszélyezteti a fogvatartottak emberi méltósághoz, valamint egészséges környezethez való jogát. [AJB-2862/2011. számú jelentés]
A zuhanyozók állapota valamennyi körleten rendkívül leromlott, kritikán aluli állapotú, átalakításuk elengedhetetlen. Az összesen három, egyenként 20 beállós közös zuhanyzó nem látja el megfelelően a nagy létszámú elítélti igényeket. A beállásokat elválasztó plexi lapok töröttek, kopottak, erősen vízkövesek, a csapok rozsdásak. A fürdőhelyiségek szellőzése és a fűtése sem elégséges.. A falak és a mennyezet kiterjedt foltokban penészesek. A dolgozó fogvatartottak mindennap, a nem dolgozók heti egyszer fürödhetnek. A fürdési idő 10 perc, melyhez elegendő mennyiségű meleg víz áll rendelkezésre. Kánikulában a hűsítő zuhanyozást (30 fokos vizet) biztosította az intézet.
Megállapítom, hogy a fürdőhelyiségek jelenlegi állapota veszélyezteti a fogvatartottak emberi méltósághoz és egészséghez való jogát. 

Személyi állomány
A nevelők létszámát elegendőnek tartom és a fogvatartottak pszichés gondozása is biztosított. Ez utóbbit az intézet egy főállású szakpszichológusa látja el a balassagyarmati és a váci intézet pszichológusai segítségével. A szakemberek kb. 20 fogvatartottat kezelnek, figyelnek rendszeresen. Ők foglalkoznak az állomány mentális ellátásával is.
A felügyelői létszám kevésnek bizonyul a rendszeres fogvatartotti létszámhoz képest. A fogvatartottak nagy része dolgozik, az ő mozgatásuk és felügyeletük is jelentős terhet ró az állományra. Emellett a hosszú tartamú büntetésre ítélteknél hatványozottan jelentkeznek az ún. börtönártalmak, ami szintén növeli a felügyelők leterheltségét. A felügyelők túlterheltek, fáradtak. Alacsony létszámuk csak rendkívüli munkaráfordítással és komoly leterheltség mellett teszi lehetővé a szolgálati feladatok biztonságos és megfelelő szintű ellátását. A fennálló helyzet közvetlenül veszélyezteti az érintett állomány emberi méltósághoz való jogát, közvetve pedig a fogvatartottak jogainak érvényesülését, a velük való bánásmódot is érinti.
A nevelők létszáma szintenként 2-3 fő, ami elegendőnek mondható. Pozitívumként lehet megemlíteni azt is, hogy több a női nevelők száma, akik köztudottan megértőbbek a fogvatartottakkal szemben, jobban tudják kezelni és megoldani problémájukat.

A börtönpártfogás hiánya és a külvilággal való kapcsolat
Az elítéltek egyik legfontosabb kapcsolata a külvilággal a hozzátartozókkal ápolt rendszeres kapcsolattartás. A kapcsolattartás a rövidebb tartamú szabadságvesztés büntetés esetén még megmarad, a család, a hozzátartozók anyagi helyzete és a lakóhely távolsága azonban sokszor megnehezítheti a rendszeres érintkezést. Tapasztalatok szerint az 5 évnél hosszabb büntetést töltő elítéltek családi kapcsolatai lazulnak, és minél tovább tart a büntetési idő, annál jobban sorvadnak. A hosszabb tartamú büntetésre, illetve életfogytiglanra ítéltek családi kapcsolatai már esetlegesek, vagy meg is szűnnek. [„Kapuláz” –esély az életre, szerk.: dr. Csernyánszky Lajos és Hégely Péter 23-24. o.]
Megfelelően biztosítottak az intézetben a védelemmel való kapcsolattartás lehetősége és annak lehetőségei (ügyvédi beszélők, iratok átadásának lehetősége).
A Bv. tvr. 92. és 94. § §-ai értelmében a pártfogó felügyelet célja, hogy az elkövető ellenőrzésével és irányításával elősegítse annak megakadályozását, hogy ismételten bűncselekményt kövessen el, és segítséget nyújtson a társadalomba való beilleszkedéséhez, az ehhez szükséges szociális feltételek megteremtéséhez. A pártfogó felügyeletet a pártfogó felügyelői szolgálat hajtja végre. [A pártfogó felügyelők 2012. augusztus 15. napjától a Közigazgatási és Igazságügyi Hivatal keretén belül működnek (lásd: 177/2012. (VII. 26.) Korm. rendelet)]
A Pártfogó Felügyelői Szolgálat tevékenységéről, valamint ehhez kapcsolódóan egyes igazságügy miniszteri rendeletek módosításáról szóló 17/2003. (VI. 24.) IM rendelet 39. §-a szerint a büntetés-végrehajtási intézetben büntetésüket töltő elítéltek látogatása a büntetés-végrehajtási intézet székhelye szerint illetékes fővárosi, megyei igazságügyi szolgálat kijelölt pártfogó felügyelőjének a feladata (börtönpártfogolás). Az elítélt szabadulása után a lakóhelye (tartózkodási helye) szerint illetékes fővárosi, megyei igazságügyi szolgálat végzi az utógondozást. A börtönpártfogolás célja, hogy a büntetés-végrehajtási intézetből szabadlábra helyezés várható időpontja előtt legalább hat hónappal elkezdődjön az elítélt tájékoztatása az esetleg elveszett iratai pótlásának, ha szükséges, egészségügyi, szociális intézményi ellátásának vagy elhelyezésének, munkavégzési, illetve tanulmányok folytatásának, letelepedésének, szállásának vagy lakhatásának, tanácsadó vagy felvilágosító programokon való részvétele lehetőségeiről és szabályairól, valamint az elítélt családjának, gondozójának a felkészítése az elítélt lehetőség szerinti visszafogadására. 
A pártfogóknak tehát kulcsszerepük van a szabadulásra felkészítésben, a szabaduló elítéltek társadalomba való visszailleszkedésének elősegítésében, az elítéltek szabadulás utáni létviszonyainak rendezésében. Emiatt is különösen sajnálatos, hogy a pártfogó felügyelők létszáma 2011-ben drasztikusan csökkent. 
Az állandó börtönpártfogás hiánya különösen a hosszabb szabadságbüntetést töltő elítélteknél jelent problémát, akik a büntetéssel járó többlethátrányok miatt már jórészt elvesztették képességüket az önálló életvitelre. Emellett a stigmatizáció miatt is támogatásra szorulnak a társdalomba való visszailleszkedésben. A pártfogó az emberi méltóság részét képező önbecsülés erősítését, helyreállítását segítheti, illetőleg a változtatás irányába terelheti a szabaduló fogvatartottat.
Álláspontom szerint a börtönpártfogás keretében nyújtott segítség nélkül a szabaduló elítélt a fogva tartása idején kitűzött életcélokat egyáltalán nem vagy sokkal nehezebben tudja megvalósítani. Annak érdekében, hogy az elítélt ne váljon bűnismétlővé, hanem törvénytisztelő állampolgárként folytassa az életét, azaz a kiszabott büntetés valóban elérje a célját, elengedhetetlen, hogy az állam a pártfogás intézményén keresztül felkészítse a szabadulást követő életre.
A márianosztrai bv. intézetben – a parancsnok tájékoztatása szerint – az utóbbi évekig jól működött a pártfogói munka, de napjainkra háttérbeszorult, illetve megszűnt. Az elítélt szabadulásra való felkészítése a nevelőre marad, aki egyéb feladatai mellett végzi azt. A nevelő által esetleg folytatott utánkövetés eredménye szerint család nélkül nincs esélye a társadalomba való visszailleszkedésnek.
Megállapítom, hogy az intézet fogva tartottainak élethez és emberi méltósághoz való jogát, valamint a jogbiztonság követelményének érvényesülését közvetlenül veszélyezteti a börtönpártfogók hiánya, feladataik nevelők által való ellátása.

Külföldi fogvatartottak
Az idegen állampolgárságú fogvatartottak anyanyelvhasználathoz való jogával összefüggésben visszásságra okot adó körülmény nem merült fel a helyszíni ellenőrzés során. Az intézet kiemelt figyelmet fordít a fogvatartottak anyanyelv használatának biztosítására. Például. az idegen nyelvű tájékoztatók beszerzésére, a személyi állomány felvételekor az idegen nyelv ismeret előtérbe helyezésére, az intézeti könyvtár idegen nyelvű könyvekkel való ellátására. Ezekkel az esetlegesen jelentkező kommunikációs nehézségek megelőzhetők. A vizsgálat időpontjában az intézetben tartózkodott román, vietnámi, kínai és ukrán anyanyelvű fogvatartott. Az egyik vietnámi fogvatartott a kiétkezést biztosító boltban dolgozott (árufeltöltést végzett). Értette és beszélte a magyar nyelvet, nyilatkozata szerint nincs ebből adódó kommunikációs problémája. Az intézeti elhelyezése is jó, nem kíván más intézetbe kerülni.

III. Az intézetből érkezett egyedi panaszok vizsgálatának megállapításai 

1. Az AJB-2336/2012. számú ügyben a fogvatartott az egészségügyi ellátást, a zárkák, a fürdőhelyiségek és a WC-k állapotát, az élelmezést kifogásolta, valamint a konyhai felügyelő szakács végzettséget tanúsító bizonyítványának ellenőrzésére kért.
Az egészségügyi ellátás személyi és tárgyi feltételeinek biztosításáról a helyszíni vizsgálat alkalmával meggyőződtem, a rendelők jól felszereltek, az ellátás meghatározott és a fogvatartottak számára jól követhető rendben történik, a szakorvosi, pszichológusi ellátottság megfelelő.
A helyszíni ellenőrzés során a megkérdezett fogvatartottak az étel minőségével és mennyiségével elégedettek voltak. Az intézet a diétás étkezést is biztosítja, amennyiben a fogvatartott egészségi állapota indokolja. A konyha vezetője a személyi állomány tagja, aki természetesen a szükséges végzettség birtokában látja el feladatát.
Kifejezetten jó gyakorlatnak tartom az intézeti kertészet működtetését, ahol zöldségek termesztésével is foglalkoznak a fogvatartottak, hozzájárulva ezzel az intézeti étkezés egészségesebbé tételéhez.

2. Az AJB-3641/2012. számú ügyben a panaszos fogvatartott az átmeneti csoportra vonatkozó jogszabályi rendelkezésekre hivatkozva azt kifogásolta, hogy kimaradását annak ellenére nem engedélyezték, hogy háromszor is részesült jutalomban. Ezen kívül a körleten nemcsak átmeneti csoportba helyezett fogvatartottak vannak, a zárkák zsúfoltak, nincs kultúrterem, az intézet semmilyen programot nem szervez, kikapcsolódási lehetőséget nem biztosít. Aggályát fejezte ki a szabadulásra felkészítése kapcsán is.
A Bv. tvr. szerint az átmeneti csoportban az elítéltre irányadó büntetés-végrehajtási szabályok enyhíthetők. Ebben a csoportban engedélyezhető az elítélt eltávozása huszonnégy órát meg nem haladó, de jutalomként ezt meghaladó időre is, évente legfeljebb 15 nap időtartamban. A kimaradás idejére – az elítélt letétben lévő pénze terhére – a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoka költőpénz kiadását engedélyezheti.
A büntetés-végrehajtási intézet kijelölt területén az elítélt szabadon mozoghat, részt vehet az intézeten kívüli munkában, csökkenthető az életrendhez kötöttség, a pártfogóval rendszeresen érintkezhet, az elítéltek öntevékeny munkájában fokozottan részt vehet. E többletjogosítványok gyakorlásának engedélyezéséről, időpontjáról a bv. intézet kijelölt szervezeti egységének vezetője mérlegelési jogkörében dönt. 
Az IM rendelet értelmében az elítéltek az átmeneti csoportban végrehajtási fokozatuktól függetlenül – az adott csoporton, részlegen vagy körleten belül – együtt helyezhetők el.
A helyszíni vizsgálat tapasztalatai az átmeneti csoportba sorolt elítéltek fogva tartási körülményeivel kapcsolatos kifogásokat nem támasztották alá. A körleten kizárólag átmeneti csoportba sorolt elítéltek voltak elhelyezve, a zárkákban kétemeletes ágyak vannak, amelyek 4-6 fősek, illetőleg egy 10 fő elhelyezésére alkalmas, nagyobb zárka. A zárkában asztal mellett ülve fogyaszthatják el az ételt a fogvatatottak. Az épület bejárata előtti füves területre, az elítéltek szabadon kimehetnek és az oda elhelyezett padokon pihenhetnek. 
Az átmeneti csoportba helyezett elítéltek különböző (barkács, színjátszó és zene) szakköröket látogathatnak és igénybe vehetik a kijelölt közösségi helyiségeket is.
A jogszabály értelmében az elítélt jutalomban részesíthető, amelynek egyik formája a kimaradás. A kimaradás engedélyezésének lehetőségét minden fogvatartott esetében körültekintően vizsgálják az intézetben, figyelembe veszik a fogvatartott fogvatartás során tanúsított magatartását, fegyelmi helyzetét. Rá kívánok mutatni arra, hogy a jutalomban részesítés mérlegelési jogkörben hozott döntés, amelyet tartalmilag nem, kizárólag formai szempontból (pl. eljárás elhúzódása, mulasztás) áll módomban vizsgálni. A panaszos fogvatartott esetében visszásságra utaló körülmény nem merült fel.
Amint már volt arról szó, az intézetben a börtönpártfogás nem problémamentes. A nevelők a lakhatás intézésében és a munka keresésében nem tudnak segítséget nyújtani a fogvatartottnak.

3. Az AJB-3804/2012. számú ügyben az elítélt a III. számú börtönkörlet fogvatartottjai nevében kérte segítségemet. Sérelmezte, hogy a téli hónapokban fáznak a fűtésrendszer állandó meghibásodása miatt, illetőleg a zárkák ablakai sem szigetelnek megfelelően. Egyes zárkák mennyezete pedig penészes. Az intézet a fürdéshez nem biztosít meleg vizet és kizárólag hideg vízben tudják kimosni az alsóneműjüket.
A panaszos fogvatartottat munkatársaim a helyszíni ellenőrzés alkalmával meghallgatták, melynek során arról számolt be, hogy a jelzett problémák február végén megoldódtak, ezért panaszát visszavonja.
Megjegyzem, hogy a parancsnok részletes tájékoztatást adott a fűtésrendszer korszerűsítéséről, az épület és a zárkák folyamatos karbantartásáról, valamint a zuhanyzók állapotáról és működéséről. Mindezt a helyszínen tapasztaltak alátámasztották.   

IV. Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében 
I. az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, hogy a felügyelői státuszok emelése biztosítása érdekében vizsgáltassa meg a Márianosztrai Fegyház és Börtön állománytáblája módosításának, – a fegyházkörlet zárkáinak rendkívüli zsúfoltságára tekintettel – a férőhelybővítésnek és a mellékhelyiségek leválasztásának, az épület hiányos vakolatú belső homlokzata és a fürdőhelyiségek felújításának, valamint az ahhoz szükséges anyagi fedezet központi biztosíthatóságának lehetőségét.
II. az Ajbt. 32. (1) bekezdése alapján kezdeményezem a közigazgatási és igazságügyi miniszternél a pártfogó felügyelői állomány létszámának emelését, a pártfogók tevékenységének áttekintését és a börtönpártfogás eredményesebb, hatékony működése biztosítása érdekében szükséges intézkedések megtételét.

Budapest, 2012. október 4.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
322/2010. (XII. 27.) Korm. rendelet a pártfogó felügyelői, jogi segítségnyújtási, áldozatsegítési és kárpótlási feladatokat ellátó szervekről
6. § (1) A Kormány pártfogó felügyelői szolgálatként az igazságügyi szolgálatot, valamint a KIMISZ-t jelöli ki.
(2) A magyarországi lakóhellyel, tartózkodási hellyel, szálláshellyel vagy munkavégzési hellyel nem rendelkező magyar állampolgár, vagy külföldi személy esetében a pártfogó felügyelői feladatok ellátására a fővárosi kormányhivatal igazságügyi szolgálata az illetékes.
7. § A KIMISZ a pártfogó felügyelői feladatokkal kapcsolatban a büntető ügyekben alkalmazható közvetítői tevékenységről szóló 2006. évi CXXIII. törvény 3. § (1) bekezdése szerinti közvetítői tevékenység végzésére vonatkozó pályázatot ír ki és szerződést köt a közvetítővel. 

17/2003. (VI. 24.) IM rendelet a Pártfogó Felügyelői Szolgálat tevékenységéről, valamint ehhez kapcsolódóan egyes igazságügy miniszteri rendeletek módosításáról
AZ UTÓGONDOZÁS
39. § (1) A büntetés-végrehajtási intézetben büntetésüket töltő elítéltek látogatása, illetve a javítóintézeti nevelés alatt állókkal való találkozás a büntetés-végrehajtási intézet (javítóintézet) székhelye szerint illetékes fővárosi, megyei igazságügyi szolgálat kijelölt pártfogó felügyelőjének a feladata (a továbbiakban: börtönpártfogolás). Az elítélt szabadulása után a lakóhelye (tartózkodási helye) szerint illetékes fővárosi, megyei igazságügyi szolgálat végzi az utógondozást.
(2) A börtönpártfogolás célja, hogy a büntetés-végrehajtási intézetből szabadlábra helyezés várható időpontja előtt legalább hat hónappal, a javítóintézetből ideiglenes elbocsátás várható időpontja előtt legalább kettő hónappal elkezdődjön
a) az elítélt tájékoztatása az esetleg elveszett iratai pótlásának, ha szükséges, egészségügyi, szociális intézményi ellátásának vagy elhelyezésének, munkavégzési, illetve tanulmányok folytatásának, letelepedésének, szállásának vagy lakhatásának, tanácsadó vagy felvilágosító programokon való részvétele lehetőségeiről és szabályairól,
b) az elítélt családjának, gondozójának a felkészítése az elítélt lehetőség szerinti visszafogadására.

1979. évi 11. törvényerejű rendelet a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.)
2. § (2) Az elítélt jogosult
a) az anyanyelvén vagy az általa ismert más nyelven megismerni a jogaira és a kötelezettségeire vonatkozó rendelkezéseket; a magyar nyelv nem tudása miatt nem érheti hátrány;
b) a büntetés végrehajtása során anyanyelvének használatára;
c) személyhez fűződő jogainak, így különösen a jó hírének, magántitkának, a személyes adatainak a védelmére, magánlakásának sérthetetlenségére.
(3) Az elítéltek tekintetében az egyenlő bánásmód követelményét meg kell tartani.

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól
2. § (3) Az intézet köteles gondoskodni arról, hogy a fogvatartott a jogaira és kötelességeire vonatkozó rendelkezéseket az anyanyelvén vagy az általa ismert más nyelven megismerhesse. A tájékoztatás megtörténtét és annak tudomásul vételét írásban kell rögzíteni.
A NEM MAGYAR ÁLLAMPOLGÁRSÁGÚ ELÍTÉLTEKRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
221. § A nem magyar állampolgárságú elítéltekre (a továbbiakban: külföldi elítélt) a rendelet szabályait az e Címben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
222. § (1) A külföldi elítélt befogadásáról késedelem nélkül értesíteni kell az állampolgársága szerint illetékes diplomáciai vagy konzuli képviseletet (a továbbiakban: illetékes külképviselet). Az értesítés csak akkor mellőzhető, ha a külföldi elítélt az írásbeli nyilatkozatában ezt kifejezetten kéri. Ha a külföldi elítélt többes állampolgár, az általa megjelölt külképviseletet kell értesíteni.
(2) A külföldi elítéltet az általa ismert nyelven tájékoztatni kell arról, ha nemzetközi egyezmény a szabadságvesztés végrehajtásának az átengedését lehetővé teszi.
(3) Az intézet a befogadáskor a külföldi elítéltnél lévő úti okmányt átveszi, és
a) megküldi az elsőfokú bíróság székhelye szerint illetékes idegenrendészeti hatóságnak, ha a külföldi elítéltet kiutasítás büntetésre is ítélték,
b) letétbe helyezi, ha a bíróság nem alkalmazott kiutasítás büntetést.
223. § A külföldi elítélt elhelyezésénél lehetőség szerint biztosítani kell, hogy a vele együtt elhelyezett elítéltek között legyen az általa használt nyelvet, továbbá a magyar nyelvet ismerő és beszélő személy.
224. § (1) A szabadságvesztés végrehajtásával kapcsolatban a külföldi elítélt jogainak és kötelezettségeinek a gyakorlásával összefüggő tolmácsolási és fordítási költségek (a továbbiakban: tolmácsköltségek) az intézetet terhelik.
(2) Ha a külföldi elítélt a szabadságvesztés végrehajtásával nem összefüggő ügyben kéri tolmács közreműködését, az intézet azt a külföldi elítélt költségére biztosítja.
(3) A külföldi elítélttel szemben folyamatban lévő büntetőeljárásban felmerült tolmácsköltségek viselésére a Be. rendelkezéseit kell alkalmazni.
225. § (1) Ha a külföldi elítélt nem Magyarországról kap csomagot, annak vám- és postaköltségét, valamint az egyéb költségeket maga viseli, e költségek megfizetését az illetékes külképviselet átvállalhatja. Ha a külföldi elítélt letéti pénzzel nem rendelkezik, és a költségeket az illetékes külképviselet sem biztosítja, az intézet a költségeket megelőlegezheti, ha a tartozás megfizetését a külföldi elítélt vállalja és annak fedezetét igazolja.
(2) Ha a külföldi elítéltnek nincs letéti pénze, a hozzátartozó részére havonta egy alkalommal - az intézet költségére - küldhet levelet.
(3) A nem magyar nyelven írt vagy kapott magántermészetű levél biztonsági ellenőrzése esetén a levelet négy napon belül kell az intézetnek a címzetthez továbbítani vagy kézbesíteni.
(4) Az illetékes külképviselethez írt vagy az onnan érkező levelek tekintetében a 86. § (4) bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni.
226. § (1) A külföldi elítélt és az illetékes külképviselet tagja a konzuli kapcsolatokról szóló nemzetközi egyezmény, valamint az érintett államok által kötött szerződésekben foglaltak szerint, az e rendeletben foglaltak figyelembevételével tartanak kapcsolatot. A kapcsolat felvétele csak a külföldi elítélt beleegyezésével történhet.
(2) Ha a külföldi elítélt kéri, hogy az illetékes külképviselet tagja az intézetben meglátogassa, részére csomagot vagy pénzt küldjön, kérelmét az intézet haladéktalanul továbbítja.
(3) A (2) bekezdés szerinti látogatások vagy csomagküldések száma nem korlátozott, a látogatás időpontját - ha az nem az általános látogatási időben történik - az illetékes külképviseletnek és a parancsnoknak előzetesen egyeztetniük kell.
227. § Az illetékes külképviselet a bv. szervezet fogvatartásában lévő elítélt (elítéltek) helyzetéről való tájékoztatásra irányuló kérését az Országos Parancsnokságnak küldi meg.
228. § (1) Ha a külföldi elítélt vagy a képviselője a szabadságvesztés végrehajtásának más állam részére történő átengedését kéri, a kérelmet az Országos Parancsnokság útján az igazságügyért felelős miniszterhez kell felterjeszteni.
(2) A szabadságvesztés végrehajtásának más állam részére történő átengedésekor az intézet a kiutasítás szabályainak a megfelelő alkalmazásával jár el.
229. § A külföldi bíróság által kiszabott szabadságvesztés végrehajtásának az átvételéről szóló határozat alapján a külföldi elítéltet az átvételi eljárás idejére a Fővárosi Büntetés-végrehajtási Intézetben kell elhelyezni.
230. § Az intézet az illetékes külképviseletet haladéktalanul értesíti a külföldi elítélt haláláról, továbbá, ha a külföldi elítélt részére - az intézet tudomása szerint - gyámot vagy gondnokot kell kirendelni.
231. § (1) Az intézet a külföldi elítélt várható szabadulása előtt harminc nappal, ha a szabadságvesztés hátralévő tartama kevesebb harminc napnál, akkor legkésőbb a jogerős bírósági ítéletről szóló bírói értesítés kézhezvételét követő munkanapon, illetve ha a szabadulás időpontja indokolja, haladéktalanul értesíti az elsőfokú bíróság székhelye szerint illetékes területi idegenrendészeti hatóságot az elítélt szabadulásáról.
(2) Ha a bíróság a külföldi elítéltet kiutasította, az (1) bekezdés szerinti értesítéssel egyidejűleg az intézet az ítéletkiadmányt és a kiutasításról szóló bírósági értesítést is megküldi az elsőfokú bíróság székhelye szerint illetékes idegenrendészeti hatóságnak, és közli vele, hogy a külföldi elítéltet mely időben és hol veheti át. A külföldi átvételét az átvevő aláírásával igazolja.
232. § (1) A külföldi elítélt szabadításáról, illetve a más államnak történő átadásáról az intézet értesíti az illetékes külképviseletet, az Országos Parancsnokságot, szabadítás esetén - a szabadulás előtt legalább három nappal - az útlevelet őrző szervet. Az illetékes külképviseletet az intézet nem értesíti, ha azt a külföldi elítélt az írásbeli nyilatkozatában kifejezetten kérte.
(2) A külföldi elítélttel a szabadulásakor közölni kell, és a szabadulási igazoláson fel kell tüntetni, hogy okmányait, útlevelét melyik szervnél veheti át.
(3) A szabadságvesztés végrehajtása céljából más államnak átadott külföldi elítélt szabadulási igazolásán fel kell tüntetni az átengedést engedélyező szerv megnevezését, a határozat keltét és ügyszámát.

Az Európai Unió Miniszteri Bizottságának Európai Börtönszabályokról szóló Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára (Európai Börtönszabályok)
Tájékoztatás
30. Szabály 
30.1. A befogadáskor és a későbbiekben szükség szerinti gyakorisággal minden fogvatartottat írásban és szóban – azon a nyelven, amelyet ért – tájékoztatni kell a fegyelemről szóló szabályozásról, valamint jogairól és kötelezettségeiről a büntetés-végrehajtási intézetben. 

Külföldi állampolgárok
37. Szabály 
37.1. A külföldi ország állampolgárságával rendelkező fogvatartottakat haladéktalanul tájékoztatni kell azon jogukról, hogy felvegyék a kapcsolatot diplomáciai vagy konzuli képviselőikkel és ésszerű lehetőségeket kapjanak a kapcsolatfelvételhez. 
37.2. Azon államok állampolgárságával rendelkező fogvatartottak számára, akiknek nincs az országban diplomáciai vagy konzuli képviselőjük, valamint a menekülteknek és hontalanoknak ugyanilyen lehetőségeket kell biztosítani és engedélyezni kell, hogy az érdekeik képviseletével megbízott állam diplomáciai képviselőjéhez vagy bármely más olyan nemzeti hatósághoz vagy nemzetközi szervezethet forduljanak, amelynek az a feladata, hogy védelmezze az adott érdekeket. 
37.3. A büntetés-végrehajtási hatóságoknak szorosan együtt kell működniük ezekkel a diplomáciai vagy konzuli képviselőkkel a börtönbe zárt külföldi polgárok érdekében, akinek különleges szükségleteik lehetnek. 
37.4. A külföldi állampolgárságú fogvatartottak számára kifejezetten a jogsegélyről szóló tájékoztatást kell adni. 
37.5. A külföldi állampolgárságú fogvatartottakat tájékoztatni kell arról a lehetőségről, hogy büntetésük végrehajtása végett kérjék más országnak való átadásukat. 

Etnikai vagy nyelvi kisebbség
38. Szabály
38.1. Speciális megoldásokat kell kialakítani az etnikai vagy nyelvi kisebbséghez tartozó fogvatartottak szükségletei tekintetében.
38.2. Amennyiben lehetséges a különböző csoportoknak lehetőséget kell kapniuk arra, hogy a büntetés-végrehajtási intézetben is tiszteletben tartsák kulturális szokásaikat. 
38.3. A nyelvi igényeket szakavatott tolmácsok igénybevételével és az egyes büntetés-végrehajtási intézetekben beszélt különböző nyelveken fogalmazott tájékoztatófüzetek átadásával kell kielégíteni.