Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-4965/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Horváth-Egri Katalin
Az eljárás megindítása
2012 júniusában hivatalból indítottam vizsgálatot – panaszbeadványhoz kapcsolódóan – a felsőoktatási intézményekben felvehető hallgatói létszámkeret Kormány általi nagyarányú csökkentése miatt. 
Tekintettel arra, hogy a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény (a továbbiakban: Fot.), valamint a 2012-ben a felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló 1007/2012 (I. 20.) Korm. határozat (a továbbiakban: Korm. határozat) alapján a jogállamiság elvéből levezethető, jogbiztonság követelményével, valamint a művelődéshez fűződő joggal összefüggő visszásság gyanúja merült fel, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat eredményes befejezése érdekében az Ajbt. 21. § (1) és (2) bekezdése alapján megkereséssel fordultam az emberi erőforrások miniszteréhez.

A megállapított tényállás
Megkeresésemre az oktatásért felelős államtitkár 2012. július 13-án megküldött válaszában a következőkről tájékoztatott 
Tájékoztatásában a Kormány Fot. 101. § (1) bekezdés b) pontja, valamint a még nem hatályos, nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Nfot.) 46. § (4) bekezdésére alapított hatáskörére hivatkozott a felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretre vonatkozó szabályok meghozatala kapcsán. 
Az államtitkár bemutatta továbbá a létszámkeret meghatározásánál meghatározó tényezőket: 
•	így különös hangsúlyt kapott a Kormány stratégiáját magában foglaló Széll Kálmán Terv, mely szerint az államilag támogatott létszámot úgy kívánják megállapítani, hogy az a képzés szerkezetének átalakításával a munkaerőpiacon, a gazdaságot dinamizáló, magasabb hozzáadott értékű ágazatok fejlesztését szolgáló reál- és műszaki szakok beiskolázását növelje.
•	Magyarországnak az Európai Unió felé tett vállalásaiban, az EU 2020 stratégia keretein belül, a Nemzeti Reform Programban megfogalmazott célkitűzések között szerepel a felsőoktatás területén a természettudományos, informatikai és műszaki végzettségűek arányának növelése.
•	Nemzetgazdasági célkitűzés, hogy Magyarországnak az OECD országokhoz képest a műszaki, informatikai és természettudományos diplomások arányában mutatkozó lemaradását ezekre a képzésekre felvehető keretszámokat növeljék.
A továbbtanulók két nagy csoportja közül először az új belépőkre vonatkozó szempontrendszerről tájékoztatott az államtitkár. A Kormány az új belépők létszámkeretét képzési területenként, munkarendenként és szintenként állapítja meg [Fot. 101. § (1) bekezdés b) pontja]. 2012-ben a felvehető új belépő létszámkeretek területenkénti, munkarendek és képzési szintek szerinti megállapítása a Korm. határozattal történt.
A Fot. 53. § (5)-(6) bekezdései, valamint a Fot. 101. § (2) bekezdése alapján fennálló, a munkaerő-piaci igények mérlegelését, illetve az Országos Érdekegyeztető Tanács véleményezési kötelezettségét érintő rendelkezésekre hívta fel a figyelmet. Álláspontja szerint a 2012-ben a felsőoktatásba felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló Kormány-előterjesztés elkészítésében a Nemzeti Erőforrás Minisztérium figyelembe vette továbbá a Felsőoktatási Tudományos Tanács, a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara, valamint a Nemzetgazdasági Minisztérium javaslatait, az előkészítési munka folyamán számos tárcaközi egyeztetésre került sor a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium, a Nemzetgazdasági minisztérium, a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium és a Vidékfejlesztési Minisztérium munkatársainak részvételével. Az egyeztetéseken kialakult közös álláspont figyelembe vette a stratégiai célkitűzéseket. 
Álláspontja szerint a keretszámok képzési területenkénti meghatározásánál és intézményi elosztásánál körültekintően jártak el annak érdekében, hogy a nem elsősorban a munkaerő-piaci igényekhez kapcsolódó, azonban más (p1. kulturális vagy diplomáciai) szempontból fontos képzések számára is biztosított legyen elegendő keretszám figyelembe véve azokat a képzéseket is, amelyek nem kapcsolódnak közvetlenül a munkaerő-piaci igényekhez (pl. kis létszámú szakok) [Fot. 53. § (5) bekezdés]. 
Az államtitkár tájékoztatást adott arról, hogy a már hivatkozott stratégiai és nemzetgazdasági szempontok figyelembe vétele mellett a Fot. 53. § (6) bekezdésében az megfogalmazott – az egyes képzési területek keretszámaira vonatkozó –10%-os csökkentési korlát betartására bizonyos képzési területek (a bölcsészettudományi, gazdaságtudományi, jogi, a pedagógusképzés és a társadalomtudomány képzési területek) esetében már nem volt lehetőség. Ennek indokáról nem kaptam tájékoztatást.
Az oktatásért felelős államtitkár a Fot. 101. § (1) bekezdésének b) pontjában, valamint a 139. § (7) bekezdésében foglalt keretek között az 53. § (8) bekezdése szerint határozattal állapítja meg az alap-, az egységes, osztatlan képzésekre, és a felsőfokú szakképzésekre felvehető államilag támogatott hallgatói létszám intézmények közötti elosztását [Fot. 103. § (1) bekezdés i) pontja], mely a Korm. határozat megjelenését követően megtörtént, az intézményeket 2012. január 19-én értesítették a képzési területenként megállapított keretszámaikról. 
Válaszlevelében kitér az új Nfot. által bevezetendő változásokra a felsőoktatás finanszírozása kapcsán. E szerint a jelenleg hatályos Fot. szerint a felsőoktatásban folyó képzés lehet államilag támogatott, vagy költségtérítéses képzés [Fot. 53. § (1) bekezdés], az új felsőoktatási törvény az állami ösztöndíjas ás önköltséges költségviselési formák mellett arra is lehetőségét biztosít, hogy – támogatott hallgatói körben – magyar állami részösztöndíjban részesülő hallgatók is tanulmányokat folytathassanak, melyről további adatokkal is szolgált.
A továbbtanulók másik nagy csoportjának (a mesterképzésben, doktori képzésben továbbhaladók) létszámkeretéről szolgáltatott még információt a Korm. határozat tükrében.
Végül álláspontját összegezve megállapította, hogy a felsőoktatásba felvehető hallgatói létszámkeretek meghatározása egy összetett, sokoldalú szempont-rendszer mérlegelését igénylő, hosszútávra tervező munka eredménye volt. Ebben a munkában a Kormány ás az Emberi Erőforrások Minisztériuma (korábban Nemzeti Erőforrás Minisztérium) maximális körültekintéssel, a nemzet érdekeit és a felsőoktatásba jelentkező állampolgárok érdekeit egyaránt szem előtt tartva járt el.

Az érintett alkotmányos jogok és követelmények
•	a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”].
•	- a művelődéshez való jog [Alaptörvény XI. cikk (1) és (2) bekezdés: Minden magyar állampolgárnak joga van a művelődéshez. Magyarország ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező alapfokú, az ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú, valamint a képességei alapján mindenki számára hozzáférhető felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők törvényben meghatározottak szerinti anyagi támogatásával biztosítja.]

Alkalmazott normák
1)	a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény (a továbbiakban: Fot.);
2)	a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Nfot.);
3)	a 2012-ben a felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló 1007/2012 (I. 20.) Korm. határozat (a továbbiakban: Korm. határozat);
4)	a 2011-ben a felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló 1276/2010 (XII. 8.) Korm. határozat.

Megállapításaim
I. A hatáskör tekintetében 
Az alapvető jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének f) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint rendvédelmi szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Az Ajbt. 18. § (4) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat. 
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 1. § (2) bekezdése d) pontja értelmében a vizsgálattal érintett minisztérium központi államigazgatási szerv, így tevékenységének vizsgálata az Ajbt. 18. §-a alapján ombudsmani hatáskörbe tartozik.
Az Ajbt. 34. § alapján az Alkotmánybíróságról szóló törvényben meghatározottak szerint fordulhatok az Alkotmánybírósághoz jogszabály alaptörvény-ellenességének fennállta esetén. Az Alkotmánybíróság töretlen gyakorlata alapján az egyedi döntést tartalmazó határozat normatív tartalommal nem bír, így annak vizsgálatát az Alkotmánybíróságnál nem kezdeményezhettem.

II. Az alkotmányos alapjogok és alapelvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa következetesen, zsinórmértékként támaszkodott az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazta az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
Magyarország Alaptörvényének és az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény hatályba lépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait. Mindezt alátámasztandó, az Alkotmánybíróság maga a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában arra mutatott rá, hogy „az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni”.
1. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság korábbi töretlen gyakorlata alapján ennek a jogállami minőségnek nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság által gyakran hivatkozott tétel, hogy a jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság követelménye nemcsak az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Az Alkotmánybíróság döntéseiben felhívta a figyelmet, hogy a jogállamiságnak számos összetevője van, a jogállamiság elvéből folyó egyik legfontosabb alapkövetelmény ugyanakkor éppen a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket. Ezzel összhangban az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdése külön is rögzíti, hogy a jogszabályok mindenkire, így az állami szervekre nézve is kötelezőek.
2. Az Alaptörvény XI. cikk (1) bekezdése alapján minden magyar állampolgárnak joga van a művelődéshez. A (2) bekezdés szerint Magyarország ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező alapfokú, az ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú, valamint a képességei alapján mindenki számára hozzáférhető felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők törvényben meghatározottak szerinti anyagi támogatásával biztosítja. Az Alkotmánybíróság határozatában kifejtette, hogy „az oktatáshoz való jognak az Alkotmány 70/F. § (2) bekezdésében található megfogalmazása a felsőoktatás tekintetében a megfelelő képességgel rendelkezők számára biztosítja a felsőoktatási intézményben felsőfokú tanulmányok folytatásához való jogot. Ennek alapján az államra sokirányú szabályozási, szervezési és ellátási feladatok hárulnak az állami és a nem állami felsőoktatási intézmények működési feltételeinek kialakításában”. Az államnak a felsőoktatással kapcsolatos alkotmányos feladata, hogy a tanuláshoz való jog objektív, személyi és tárgyi előfeltételeit megteremtse és azok fejlesztésével e jogot igénye szerint bármely, a felsőfokú oktatásban való részvétel szempontjából megfelelő képességekkel rendelkező polgár számára biztosítsa.

III. A vizsgálat megállapításai
1. A Fot. 101. § (1) bekezdés b) pontja alapján a Kormány hatáskörébe tartozik határozatban meghatározni az adott évben államilag támogatott képzésbe felvehető hallgatói létszámot, továbbá elosztani a képzési területek, a képzés munkarendje és a képzés szintje szerint. A felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló 1007/2012 (I. 20). Korm. határozat tehát egy olyan egyedi (nem normatív) határozat, amelynek a Fot. más, a létszámkeret megállapítására vonatkozó rendelkezésével összhangban kell állnia.
A Fot. 53. § (6) bekezdése azt tartalmazza, hogy a Kormány – az esedékesség évét megelőzően – évenként állapítja meg az új belépők létszámkeretét az egyes képzési területek és a képzés munkarendje szerint. A Kormány döntését a munkaerő-piaci szereplők e törvényben meghatározottak szerinti bevonásával, a munkaerő-piaci előrejelzések, a pályakövetési rendszer tapasztalatainak, a diplomás munkanélküliség helyzetének értékelésével hozza meg, azzal a megkötéssel, hogy figyelembe kell venni a döntéshozatal évében benyújtott jelentkezések számát. Az előző évhez képest biztosított létszámkeret növelése, illetve csökkentése – adott képzési területen belül – nem haladhatja meg a tíz százalékot. A Fot. 53. § (7) bekezdése emellett rögzíti, hogy nem kell a (6) bekezdés szerinti létszámkorlátozást alkalmazni, amennyiben a döntéshozatal évében benyújtott jelentkezések számának előző évhez viszonyított változása meghaladja a tíz százalékot.
A hivatkozott Fot. 53. § (6) bekezdésének követelményeivel összefüggésben az oktatásért felelős államtitkár megkeresésemre adott válaszából arra lehet következtetni, hogy a Korm. határozat előkészítése során a munkaerő-piaci szereplőket bevonták, a munkaerő-piaci előrejelzéseket, a pályakövetési rendszer tapasztalatait, a diplomás munkanélküliség helyzetét pedig – ellenkező információ hiányában – vélhetőleg értékelhették. Ezzel összefüggésben szükségesnek tartom megjegyezni, hogy a keretszámok megállapítása során nem indokolt kizárólag gazdasági és munkaerő-piaci szempontokra támaszkodni, hanem e megfontolások mellett érdemben figyelembe kell venni a kultúra és az egyes tudományágak képviselőinek véleményét és szempontjait. Számos olyan tudományterület létezik ugyanis, amelyek közvetlen, azonnali és kézzelfogható gazdasági haszonnal nem járnak, mégis kétségkívül komoly, hosszú távú társadalmi értéket jelentenek. 
A Fot. időbeliségre vonatkozó követelményével (az új belépők létszámának az esedékesség évét megelőzően történő megállapításával) kapcsolatban azonban megállapítható, hogy a 2012. január 20-án kihirdetett, majd 2012. április 27-én módosított Korm. határozat nem felel meg a jogszabályi előírásnak, hiszen a létszámok megállapítására nem az előző évben, hanem 2012-ben került sor, mellyel kapcsolatban a jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásság állapítható meg.
2. A vizsgálat középpontjában az a kérdés állt, hogy vajon a hallgatói létszámkeret csökkentésére vagy növelésére vonatkozó követelményt a Kormány tiszteletben tartotta-e, érvényesítette-e. A Fot. előírja, hogy az előző évhez képest biztosított létszámkeret növelése, illetve csökkentése – adott képzési területen belül – nem haladhatja meg a tíz százalékot. A jelen jelentés 1. számú mellékletében pontosan szerepel, hogy az alapképzésre felvehető hallgatók létszáma esetében az agrár, a műszaki, az orvos- és egészségtudomány, valamint a művészet közvetítés képzési területek esetét kivéve, az egységes, osztatlan képzésre felvehető hallgatók létszáma esetében szintén az agrár, a műszaki, valamint minimális mértékben a művészet képzési területek kivételével nem rendelkezik a Korm. határozat a Fot. követelményének megfelelően (pl. a gazdaságtudományok képzési területre felvehető hallgatók számának 94,9%-os, bölcsészettudomány képzési területre felvehető hallgatók számának 34,1%-os, az egységes, osztatlan képzésre felvehetők közül jogász szakra felvehető hallgatók számának 87,5%-os csökkentése). A többi 14 képzési területen a törvényben meghatározott +/–10%-os eltéréshez képest a csökkenés, illetve növekedés a keretszámokban jelentős. Az oktatásért felelős államtitkár megkeresésemre adott válaszában maga is elismerte, hogy az egyes képzési területek keretszámaira vonatkozó –10%-os csökkenési korlát betartására bizonyos képzési területek (a bölcsészettudományi, gazdaságtudományi, jogi, a pedagógusképzés ás a társadalomtudomány képzési területek) esetében „már nem volt lehetőségük”. Megállapítottam ugyanakkor, hogy a sporttudomány képzési területen indokolatlan 20%-os létszám-növekedést ír elő a Korm. határozat, mivel erre vonatkozó hivatkozást a kormány stratégiai célkitűzései között nem említi a válasz. 
A Kormány stratégiai célkitűzései között szerepel a természettudományos, informatikai és műszaki végzettségűek arányának növelése. Megállapításom szerint és az 1. számú mellékletben bemutatott adatok alapján a stratégiai célkitűzések miatt érintett képzésekre felvehető hallgatók számát a Fot. rendelkezéseit tiszteletben tartva, a 10%-os változási érték keretén belül növelte többnyire vagy változatlanul hagyta a Korm. határozat. Ennek az információnak az egyéb képzésekre felvehető hallgatók létszámának jelentős változtatása szempontjából van jelentősége, mivel meglátásom szerint a stratégiai célkitűzéseket úgy „teljesítették”, hogy gyakorlatilag nem nőtt jelentősen a stratégiai képzésekre felvehetők létszáma, csupán az arányok tolódtak el e képzések javára.
A továbbtanulók másik nagy csoportjának (a mesterképzésben, doktori képzésben továbbhaladók) létszámkeretét illetően nem tapasztaltam változást az előző évhez képest.
3. Az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdése alapján a jogszabályok mindenkire nézve kötelezőek. A szakmapolitikai-stratégiai környezetet meghatározó egyéb tényezők, így a Széll Kálmán Terv vagy a Nemzeti Reform Programról szóló kormányhatározat, illetve a további iránymutatások, célkitűzések megvalósítása során mindvégig a jogszabályok adta keretek közt kell az állami szerveknek eljárniuk.
Az Alkotmánybíróság a hallgatói létszámkeretre vonatkozó szabályozás kapcsán, hasonló kérdésben kifejtett határozata az olyan jogalkotást törvénysértőnek tekinti, amikor egy alacsonyabb szintű norma tartalmát nem a megalkotására felhatalmazó jogszabály rendelkezéseinek megfelelően határozzák meg. 
„Az Alkotmány 8. § (2) bekezdése szerint az alapvető jogokra vonatkozó szabályokat törvényben kell megállapítani. A 64/1991. (XII. 17.) AB határozat értelmében valamely alapjog tartalmának meghatározása és lényeges garanciáinak megállapítása csakis törvényben történhet, törvény kell továbbá az alapjog közvetlen és jelentős korlátozásához. Mindazonáltal nem mindenfajta összefüggés az alapjogokkal követeli meg a törvényi szintű szabályozást. […] Bár jelen esetben a Fot. nem rendelet, hanem a Jat. 46. § (2) bekezdése szerinti határozat megalkotására ad felhatalmazást, a felhatalmazást adó szabályok akkor felelnek meg az alkotmányossági követelményeknek, ha tartalmazzák az államilag támogatott létszámkeret kialakítására vonatkozó legfontosabb elveket, rendelkezéseket. 
A Fot. számos olyan rendelkezést tartalmaz, amely köti a Kormányt a létszámkeretre vonatkozó egyedi döntése meghozatalánál. A Kormánynak figyelembe kell vennie, hogy az új belépők létszámkerete nem haladhatja meg az esedékesség évében nappali rendszerű iskolai oktatásban részt vevő, a középiskola utolsó évfolyamára járó tanulók e törvény szerint meghatározott arányát [53. § (3) bekezdés], a közép- és hosszú távú munkaerő-piaci igényeket és a „kis létszámú” szakok érdekeit [53. § (5) bekezdés], a pályakövetési rendszert és a diplomás munkanélküliség helyzetének az értékelését [53. § (6) bekezdés]. Döntésének kialakítása során figyelembe kell vennie a Felsőoktatási és Tudományos Tanács javaslatát [112. § (3) bekezdés], a döntésbe be kell vonnia a munkaerő-piaci szereplőket, és az adott képzési területen belül a létszámkeret növelése vagy csökkentése nem haladhatja meg az előző évben biztosított létszámkeret tíz százalékát [53. § (6) bekezdés]. Ezek elmulasztása esetén a Kormány határozata törvénysértő lenne.”
4. Az Alkotmánybíróság határozatát figyelembe véve „az oktatáshoz való jog részeként a felsőfokú tanulmányok folytatásához való jog gyakorlása csak úgy biztosítható, ha az állam megteremti a felsőfokú tanulmányok folytatásának a feltételeit. A felsőfokú tanulmányok folytatásának elengedhetetlen feltétele, hogy meghatározásra kerüljenek azok a képzési formák, vagyis a felsőfokú képzés szerkezete, amelynek keretében felsőfokú tanulmányok folytatására lehetőség nyílik. A felsőfokú tanulmányok folytatását lehetővé tevő képzési formák a felsőoktatási intézményben megszerezhető végzettség szakmai követelményeinek, vagyis a képesítési követelmények általános jellegű szabályozásával nyernek tartalmi meghatározást. Mindennek következtében a képzési formáknak, a felsőfokú képzés szerkezetének, valamint a képesítési követelményeknek általános jelleggel történő szabályozása a felsőfokú tanulmányok folytatásának, s ezáltal a felsőfokú tanulmányok folytatásához való jog biztosításának is lényeges garanciáját jelenti.” Ez egyben magában foglalja a létszámkeretek oly módon történő meghatározását, mely tiszteletben tartja az alapvető jogokat. Az Alkotmánybíróság egyik legkorábbi döntésében tovább értelmezi a művelődéshez való jog felsőoktatási aspektusát. „Senkinek nincs tehát alapvető joga ahhoz, hogy felvételt nyerjen az általa megjelölt felsőoktatási intézménybe, de egyes, a felsőfokú oktatásra vonatkozó szabályok a művelődéshez való jog érvényesülésének lényeges garanciáját jelentik. Az 51/2004. (XII. 8.) AB határozat szerint például a képzési formáknak, a képzés szerkezének, valamint a képesítési követelmények általános jelleggel történő szabályozása a felsőfokú tanulmányok folytatásához való jog biztosításának lényeges garanciája. A 1310/D/1990. AB határozat szerint pedig „a felsőfokú intézményekben a létszámnak az oktatás színvonalát szem előtt tartó megállapítása, valamint az előírt képességekkel rendelkező személyek ezen intézményekbe való felvételéről szóló döntés alapvető jogot érint” (ABH 1995, 579, 588.).
A 388/B/2010. AB határozat meghozatalát követően azonban változott az alkotmányszöveg. Az Alaptörvény XI. cikk (2) bekezdése szerint állampolgárai számára Magyarország a művelődéshez való jogot – többek között – a képességei alapján mindenki számára hozzáférhető felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők törvényben meghatározottak szerinti anyagi támogatásával biztosítja. Az Alaptörvény tehát az oktatásban résztvevők anyagi támogatását a művelődéshez való jog olyan lényeges garanciájának tekinti, amelynek szabályozása törvényi formát követel. Ez a szövegbeli változás „felülírja” azt az alkotmánybírósági gyakorlatot, amely a jelöltek anyagi támogatására vonatkozó szabályokhoz korábban nem igényelt törvényt.”

Mindezek alapján a megállapítottam, hogy a jogállamiság, valamint a jogbiztonság elvével és ezen keresztül a művelődéshez való joggal összefüggő visszásságokat okoz az, hogy a Fot. garanciális előírásai nem teljesültek a Korm. határozat megalkotása során.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt visszásság orvoslása érdekében az Ajbt. 37. §-a alapján 
1.	felkérem a Kormányt, hogy vonja vissza a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény rendelkezéseinek nem megfelelő módon meghatározott, a felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló döntését, és a Fot. létszámkeretre vonatkozó rendelkezéseivel összhangban rögzítse a felsőoktatási létszámkereteket a 2012/2013-as tanév új belépői tekintetében.
2.	Felkérem az emberi erőforrások miniszterét, hogy kezdeményezze a nemzeti felsőoktatásról szóló törvény olyan tartalmú módosítását, hogy megfelelő garanciális szabályok alapján történjen a 2013/14-es tanév felvételi létszámkeret meghatározása.

Budapest, 2012. július 23.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

1. számú melléklet
2012. évre (IV. 27-től)	Képzési szint, képzési terület	Teljes támogatásban részesülők létszáma	Részleges támogatásban részesülők létszáma	2011-ben támogatásban részesülők létszáma	Változás 2011-hez képest a teljes támogatásban részesülők létszámát összehasonlítva	
 	 	 fő	fő	 	
					
 a)	a felsőfokú szakképzésre felvehető hallgatók létszáma	3 500	 	10 000	Csökkenés:         6500 fő  65%	
 	 	 	 	 	 	
 b)	alapképzésre felvehető hallgatók létszáma	 31 750+1 017	 (+5 550)	40 610	Csökkenés:         7843 fő  19,3%	
 	ebből	 	 	 	 	
	agrár képzési területre felvehető hallgatók száma	2 000	 (+100)	1850	Növekedés:     150 fő  8,1%	
 	bölcsészettudomány képzési területre felvehető hallgatók száma	2 700	 	4100	Csökkenés:         1400 fő 34,1%	
 	gazdaságtudományok képzési területre felvehető hallgatók száma	250	 	4900	Csökkenés:         1850 fő 94,9%	
 	informatika képzési területre felvehető hallgatók száma	4 550	 (+1 500)	6400	Csökkenés:         4650 fő 28,9%	
 	közigazgatási, rendészeti és katonai képzési területre felvehető hallgatók száma	1 017	 	jogi és igazgatási képzési területre felvehető hallgatók száma: 500	Nem megállapítható a kormány határozatok alapján	
 	igazságügyi, munkaügyi szakokra felvehető hallgatók száma	200	 			
 	műszaki képzési területre felvehető hallgatók szám	10 560	 (+2 350)	9850	Növekedés:     710 fő  7,2%	
 	 orvos- és egészségtudomány képzési területre felvehető hallgatók száma	3 200	 (+100)	3100	Növekedés:     100 fő  3,2%	
 	 pedagógusképzés képzési területre felvehető hallgatók száma	1 600	 	2000	Csökkenés:         400 fő 20%	
 	 sporttudomány képzési területre felvehető hallgatók száma	600	 	500	Növekedés:     100 fő  20%	
 	 társadalomtudomány képzési területre felvehető hallgatók száma	1 000	 	2100	Csökkenés:         1100 fő 52,3%	
 	 természettudomány képzési területre felvehető hallgatók száma	4 000	 (+1 500)	5200	Csökkenés:         1200 fő 23%	
 	 művészet képzési területre felvehető hallgatók száma	740	 	570	Növekedés:     170 fő  29,8%	
 	 művészet közvetítés képzési területre felvehető hallgatók száma	350	 	390	Csökkenés:         40 fő 10,2%	
 	 	 	 	 		
 c)	 egységes, osztatlan képzésre felvehető hallgatók létszáma	2 420	 	2840	Csökkenés:         420 fő 14,8%	
 	 ebből	 	 	 		
 	 agrár képzési területre felvehető hallgatók száma	160	 	160	Nincs változás	
 	 jogász szakra felvehető hallgatók száma	100	 	800	Csökkenés:         700 fő 87,5%	
 	 műszaki képzési területre felvehető hallgatók száma	200	 	200	Nincs változás	
 	 orvos- és egészségtudomány képzési területre felvehető hallgatók száma	1 800	 	1500	Növekedés:     300 fő  20%	
 	 művészet képzési területre felvehető hallgatók száma	160	 	180	Csökkenés:         20 fő 11,1%	
 d)	 határon túli kihelyezett képzések keretszáma	400	 	n.a.		
a)+b)+c)+d)	 Összesen:	39 087	5 550	53 450		

A 2012-ben a felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló 1007/2012 (I. 20.) Korm. határozat módosításáról szóló 1208/2012. (VI. 26.) Korm. határozatban található adatok alapján
A 2011-ben a felsőoktatásban felvehető, államilag támogatott hallgatói létszámkeretről szóló 1276/2010 (XII. 8.) Korm. határozatban található adatok alapján.