Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-4909/2012. számú ügyben

Előadók: dr. Csóré Erika
dr. Varga Éva Csilla
dr. Lux Ágnes
dr. Herke Miklós
Az eljárás megindulása, előzménye
A fogvatartottak alapvető jogainak érvényesülését fókuszpontba állító projektem keretében a Baranya Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetben utóvizsgálatot folytattam. A vizsgálatom célja az intézetben 2008-ban tartott helyszíni ellenőrzés tapasztalatai alapján tett ajánlásaim megvalósulásának ellenőrzése volt. Vizsgálatomat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján, hivatalból rendeltem el. A helyszíni vizsgálat 2012. május 16-án történt.

Érintett alapvető jogok
·	Az élethez és az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltósághoz való jog sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” [Alaptörvény II. cikk] 
·	A megalázó bánásmód tilalma: „Senki nem lehet kínzásnak, embertelen, megalázó bánásmódnak vagy büntetésnek alávetni, valamint szolgaságban tartani.” [Alaptörvény III. cikk]
·	A testi és lelki egészséghez való jog: „Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez. Az (1) bekezdés szerinti jog érvényesülését Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő. [Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdések]

A helyszíni vizsgálat tapasztalatai
1. Elhelyezési körülmények
Az intézet összférőhelye felnőtt fogvatartottak esetében 97 fő. Az előzetes letartóztatásban lévő fogvatartottak lényegében kimerítik az intézet felnőtt részlegének befogadóképességét, általában 100 körüli a létszám. A kényszerintézkedés hatálya alatt állókon kívül – biztonsági okból, valamint az intézet folyamatos fenntartásával kapcsolatos karbantartási munkák végzése érdekében – férfi elítéltek is töltik itt szabadságvesztés büntetésüket. 2005-ben még meghaladta a 200-at a fogvatartottak száma az intézetben, 2008-ban már csak 170, majd 2011-ben ismét 181-re nőtt a létszám. Ennek okát a kedvezőtlen gazdasági helyzetben látta az intézet parancsnoka.
A vizsgálat napján a fogvatartottak létszáma 216 volt, ebből felnőtt korú 178 fő. A 2008-as ombudsmani vizsgálathoz képest csökkent a felnőtt fogvatartottak zsúfoltsága, akkor közel 200%-os volt az intézet telítettsége, jelenleg 148%-os. 
Az intézet parancsnokának tájékoztatása szerint – az elkészült bővítési tervek alapján –11 új zárka kialakítása van folyamatban. A megvalósításra szánt összeget is elkülönítették, azt azonban az országos parancsnokság zárolta.
Az előzetesház fogvatartottjait 4-15 fős zárkában helyezik el. A háromemeletes ágyakat, csak szükség esetén használják. 
A zárkákban hűtőszekrény és televízió, valamint az alsónemű szárítására szárítóeszköz is rendelkezésre áll. A zuhanyzó és a WC külön helyiségben van. A 12 állású zuhanyzóban egy fogvatartott végzi a takarítást és engedi meg a vizet a főcsapnál. A nem dolgozó fogvatartottak hetente kétszer, a dolgozó fogvatartottak minden nap fürödhetnek. A kisebb létszámú, 4 fős zárkákban fallal leválasztott mellékhelyiség és mosdó is van. Ezekben a női fogvatartottakat helyezik el.
A személyi állomány állománytábla szerinti létszáma 134 fő, ebből – a létszámstop miatt – 130 státusz tölthető be. A 130 státuszból 5 dolgozó részmunkaidőben dolgozik. A biztonsági osztály 81 fős létszámú. A felnőtt fogvatartottakkal 4 nevelő foglalkozik. 
Az intézeti státuszban lévő főállású rabbi, református lelkész, valamint más felekezethez tartozó missziók segítik a fogvatartottakat a vallásgyakorlásukban. Rendszeresen részt vehetnek közösségi lelkigyakorlaton és egyházi szertartáson, amelyeket – a fogvatartottak számától függően – az imateremben és a tornateremben tartanak meg.
Öngyilkossági kísérlet a befogadást követő első 1-2 hónapban fordul elő, később már nem jellemző. A fogvatartottak egymás sérelmére elkövetett bántalmazási cselekményei gyakoriak, kifejezetten szexuális bántalmazás miatt azonban az elmúlt 4 évben egy fogvatartott panaszkodott, mely eljárást megszüntették.
Az intézet orvosa megbízási szerződéssel látja el a fogvatartottakat. A fogorvos hetente kétszer, a pszichiáter pedig egyszer foglalkozik a fogvatartottakkal. Az orvosi és fogászati rendelő jól felszerelt, a fogászati ellátás az idei évben térítésköteles ellátás lett. Külön laborhelyiséget és gyógyszerraktárt is működtet az intézet. Ez utóbbiban tárolják, név szerint felcímkézett adagolókban a fogvatartottak gyógyszereit.
Magyarország 2012. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CLXVI. törvény módosította a Bv. tvr.-t, az új rendelkezés értelmében 2012. január 1. napjától a felnőtt fogvatartottak a gyógyszereiket – főszabályként – saját költségen kapják. A jogszabály és a büntetés-végrehajtás országos parancsnokának a fogvatartottak egészségügyi ellátásához kapcsolódó rendelkezésekről szóló 1-1/20/2012. (III. 26.) OP intézkedése értelmében azonban az intézet a térítésköteles gyógyszer, gyógyászati segédeszköz térítési díját átvállalja, ha a fogvatartott letéti pénzzel, jövedelemmel és más pénzbeli juttatással nem rendelkezik.
A pécsi József Nádor Gimnázium és Szakközépiskola, heti három alkalommal végzi a 18. életévet betöltött fogvatartottak 9 osztályos esti képzését. Amennyiben a fogvatartott iskolaév közben szabadul, tanulmányait folytathatja az iskolában.
A Brázay Kálmán Általános Iskola, Gimnázium és Szakközépiskola – az intézet közbenjárásával – 5 évre kapott engedélyt képkeretező szakma oktatására az intézet műhelyében. A hároméves képzésen minimum 12-15, 18. életévet betöltött fogvatartott vehet részt. A térkőburkolói képzésen fiatal és felnőtt elítéltek, valamint előzetes letartóztatásban lévő fogvatartottak is részt vehetnek. A szakmaképzéssel párhuzamosan készségfejlesztő tréningek is folynak.
A fogvatartottak munkáltatása az intézet műhelyében folyik, szakember irányítása mellett lakatos és asztalos munkák végzésére van lehetőség.
A fogvatartottak szabadidejükben az intézet könyvtárából kölcsönözhetnek könyveket. A sétaudvaron és a fedett tornateremben sportolhatnak: atletizálhatnak, különböző labdajátékokat űzhetnek. Az elmúlt év decemberében elkezdték egy kondicionáló terem kialakítását is, amely az idei évben elkészül.

A vizsgálat megállapításai
1. A hatáskör tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. A törvény értelmében az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat (18. § (4) bekezdés).
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint a rendvédelmi szerv az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint a büntetés-végrehatási szervezet állami, fegyveres rendvédelmi szerv, vagyis vizsgálati lehetőségem kiterjed a szervezetre.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében 
1. Az Alaptörvény II. cikke alapján az emberi méltóság sérthetetlen, minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz. A korábban irányadó és az Alaptörvény hatályba lépését követően is hivatkozási pontot jelentő alkotmánybírósági gyakorlat az emberi méltósághoz való joggal kapcsolatosan arra hívja fel a figyelmet, hogy a méltóság az emberi élettel eleve együttjáró minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő.
2. Az emberi méltósághoz való jog érvényesülésével szorosan összefügg a megalázó bánásmód tilalma. A megalázó bánásmód lényege, hogy az érintettben olyan erős félelmet, lelki gyötrelmet és alsóbbrendűségi érzést okoz, ami alkalmas arra, hogy a testi és lelki ellenállását megtörje.
Mint ahogy arra az Alkotmánybíróság rámutatott, az állam büntető hatalmának önkényével, túlsúlyával szemben az egyént védő alkotmányos értékek történetileg elsősorban a büntetőjogra és a büntetőeljárásra fogalmazódtak meg és váltak – különböző részletességgel – az alkotmányok részeivé. Ez azonban nem jelenti a büntetés-végrehajtásban megnyilvánuló állami büntető hatalom korlátlanságát, a bűnösnek talált és büntetésre ítélt egyén teljes kiszolgáltatottságát. Az elítélt nem tárgya a büntetés-végrehajtásnak, hanem alanya, akinek jogai és kötelezettségei vannak. Jogainak egyik csoportját a büntetés-végrehajtás során is korlátozás nélkül vagy módosulással továbbélő alkotmányos alapjogok alkotják, másik csoportját pedig a büntetés, illetve a büntetőjogi intézkedés végrehajtásának tényéből és körülményeiből keletkező sajátos végrehajtási jogok.
A büntetés-végrehajtás alapvető jogi kereteinek szélső értékeit egyrészről az emberi méltósághoz, a személyi biztonsághoz való jog, másrészről a kínzásnak, a kegyetlen, embertelen, megalázó bánásmódnak és büntetésnek tilalma jelöli ki. Ezen belül a jogállamiságból, valamint az alapvető jogok lényeges tartalmának korlátozására vonatkozó alkotmányos tilalomból vezethető le, hogy a büntetések és intézkedések végrehajtása címén az állam milyen mértékben avatkozhat az egyén életébe, korlátozhatja alapjogait és szabadságát. [13/2001. (V.14.) AB határozat]
3. Az Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, ennek az alapjognak az érvényesülését pedig Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő.
Az Alkotmánybíróság több határozatában értelmezte a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog tartalmát (Alkotmány 70/D. §), és mindezek az értelmezések álláspontom szerint – függetlenül attól, hogy „legmagasabb szintű” jelző az Alaptörvényben már nem kapott helyet – továbbra is hivatkozhatóak maradnak. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a (legmagasabb szintű) testi és lelki egészséghez való jog az államnak azt az alkotmányos kötelezettségét jelenti, hogy a nemzetgazdaság teherbíró képességéhez, az állam és a társadalom lehetőségeihez igazodva olyan gazdasági és jogi környezetet teremtsen, amely a legkedvezőbb feltételeket biztosítja a polgárok egészséges életmódjához, életviteléhez. Az alkotmánybírósági gyakorlat utal arra is, hogy az államnak e jog megvalósulása érdekében meghatározott, az egészségügyi intézmények és orvosi ellátás megszervezésére irányuló kötelezettsége annyit feltétlenül jelent, hogy az állam köteles megteremteni egy olyan intézményrendszer működésének a garanciáit, amely mindenki számára biztosítja az egészségügyi szolgáltatások igénybevételének lehetőségét, azaz azt, hogy a szolgáltató intézmények hiánya miatt senki ne maradjon ellátatlanul. Az állam szabadsága nem terjed odáig, hogy anélkül üresítse ki az egyik legfontosabb garanciális intézmény tartalmát, hogy helyette nem építi ki az alapvető jog megvalósulásának azonos súlyú biztosítékait. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor utalt arra is, hogy az egészségügyi intézményhálózat és az orvosi ellátás körében elvontan, általános ismérvekkel csak egészen szélső esetekre korlátozottan határozhatja meg az állami kötelezettség kritikus nagyságát, vagyis azt a szükséges minimumot, amelynek hiánya már alkotmányellenességhez vezet. Ilyennek volna minősíthető például, ha az ország egyes területein az egészségügyi intézményrendszer és az orvosi ellátás teljesen hiányozna. Az Alkotmánybíróság olvasatában az ilyen szélső eseteken túl azonban az állami kötelezettségnek nincs alkotmányos mércéje. Az egészséghez való jog tehát önmagában alanyi jogként értelmezhetetlen. Az az Alkotmányba foglalt állami kötelezettségként fogalmazódik meg, amely magában foglalja azt a kötelezettséget, hogy a törvényhozó a testi és lelki egészség bizonyos területein alanyi jogokat határozzon meg.
Már korábbi vizsgálataim kapcsán kifejtettem, hogy – álláspontom szerint – a jogalkalmazási gyakorlatra fókuszáló ombudsmani jogvédelemnek az egészséghez való jog biztosításával összefüggő állami kötelezettségekkel kapcsolatban lehetősége van akár az Alkotmánybíróság által követettől eltérő, további alapjogi követelmények megfogalmazására és kibontására. Önmagában ugyanis az a tény, hogy az Alkotmánybíróság, annak alacsonyabb mércéje miatt valamely jogszabályi rendelkezést, jogi-szervezeti megoldást az egészséghez való jog érvényesülése szempontjából – a fenti gyakorlat alapján – nem minősít alkotmányellenesnek, még egyáltalán nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy e norma gyakorlati alkalmazásával, hatásával és következményeivel kapcsolatban az egészséghez való joggal, vagy ennek alanyi jellegű részjogosítványával, az egészségügyi ellátáshoz való jogosultsággal összefüggő visszásság megállapítására kerüljön sor. Az ombudsmani jogvédelem eltérő, magasabb mércéjében két végpont határozható meg. Értelemszerűen nem állapítható meg az egészséghez való joggal összefüggő visszásság pusztán egy intézmény megszüntetése, átalakítása, összevonása, feladatátadása miatt, egy ilyen szemlélet parttalanná és esetlegessé tenné az alapvető jogok biztosa által biztosított jogvédelmet. (Más a helyzet, ha az egészségügyi intézményrendszeren belül, így például az autizmussal és egyéb fogyatékossággal élő beteg ellátás területén meghatározott helyeken, megyékben vagy régiókban bizonyos speciális szakellátások érdemben elérhetetlenné válnak és ez az állapot hosszú időn keresztül „stabilizálódik”.)
3. A vizsgálat érdeme tekintetében 
A Sopronkőhidai Fegyház és Börtönben folytatott ombudsmani vizsgálat – OBH 3091/2003. számú ügyben 2004 márciusában – megállapította, hogy a fogvatartottak elhelyezésére használt háromemeletes ágyak miatt nem biztosított a norma szerinti mozgástér, illetve légtér. Az ágy 3. emelete és a mennyezet között ugyanis még ahhoz sem volt elég hely, hogy a fogvatartott felülhessen. Ezért a 3. emeleten elhelyezett fogvatartottak esetében fennállt az embertelen bánásmód, illetve büntetés veszélye. A büntetés-végrehajtásért felelős miniszternek tett azon ombudsmani ajánlást, miszerint vizsgálja meg valamennyi bv. intézetben a fogvatartottak elhelyezésének körülményeit, és hozza meg a szükséges intézkedéseket a háromemeletes ágyakon való elhelyezés mielőbbi megszüntetése érdekében, a miniszter elfogadta. 
A pécsi intézetben 2008-ban folytatott vizsgálat eredményeként rámutattam arra, hogy a fogvatartottak háromemeletes ágyakon való elhelyezése, és az előzetesházak 200 %-os zsúfoltsága embertelen, megalázó bánásmódot, illetve büntetést jelent. Tekintettel arra, hogy a miniszter a korábbi ombudsmani intézkedésnek nem tett maradéktalanul eleget, ismételten ajánlást tettem a miniszternek, hogy gondoskodjon az előzetesházak telítettségének csökkentéséről. 
Az előzetesház jelenleg is zsúfolt, a telítettség a kiegyenlítő program ellenére még mindig közel 150%-os. A parancsnok tájékoztatása szerint a háromemeletes ágyak megszüntetése azért nem lehetséges, mert – a megőrzésre érkezőkre is figyelemmel – időről időre olyan magas a fogvatartotti létszám, hogy az elhelyezés másképpen nem oldható meg. A 11 új zárka kialakítása, illetve az arra elkülönített pénzösszeg zárolásának feloldása sürgős lenne, az összeg e célra rendelt felhasználása némileg enyhíthetne az elhelyezési körülményeken. 
Az intézet magas fogvatartotti létszáma, illetve az elkezdett új zárkák kialakítására fordítható pénzösszeg időközbeni zárolása, tehát továbbra is gondot jelent a fogvatartottak elhelyezésében. Erre figyelemmel ismételten megállapítom, hogy a zsúfoltság és a háromemeletes ágyak használata a fogvatartottak emberi méltósághoz való jogával, valamint a megalázó bánásmód tilalmával összefüggésben visszásságot okoz.
Az intézetben a fogvatartottak oktatásához és foglalkoztatásához szükséges személyi és tárgyi feltételek rendelkezésre állnak, az intézet által kínált programok, képzések, személyiségfejlesztő tréningek a fogvatartottak tudását gyarapítják, szélesedik világlátásuk és nem utolsósorban a közösségi szellem fejlődését szolgálják. 
A fogvatartottak létszámához képest azonban nem tartom elegendőnek a nevelők számát. A nagy létszámú, kis alapterületű zárkákban óhatatlanul előfordulnak konfliktusok, az izoláció önmagában is frusztrációt okoz, ennek következtében pedig a fogvatartottak gyakran feszültek. A befogadáskor a nevelők elbeszélgetnek a fogvatartottal, melynek alapján döntenek a fogvatartott megfelelő elhelyezéséről, illetőleg nevelési tervet készítenek számára. A nevelőkre jutó magas fogvatartotti létszám, illetve leterheltségük azonban általában nem teszi lehetővé, hogy a nevelők egyénileg is foglalkozzanak a fogvatartottakkal.
A nevelők feladatainak mennyiségére tekintettel, azok maradéktalan teljesítésére a nevelői státuszok nem elegendőek. Ez pedig felveti az állomány emberi méltósághoz való jogának közvetlen veszélyeztetettségét, de – figyelemmel arra, hogy ha az eljáró hatóság tagja a hierarchikus rendszerben kiszolgáltatott, akkor ennek megfelelően viselkedik azokkal szemben, akiknek az ügyeiben beosztása révén eljár – közvetve a fogvatartottak jogainak megfelelő érvényesülése, a velük való emberséges bánásmód is veszélybe kerülhet.
A fogvatartottaknak 2012 évtől fizetniük kell a gyógyszerért és a fogászati ellátásért. A Bv. tvr. a jövedelemmel nem rendelkező fogvatartottak esetében megengedi a költségek átvállalását, azaz a bv. intézetnek gondoskodnia kell arról, hogy minden fogvatartott állapotának megfelelő egészségügyi ellátásban részesüljön. Az intézet orvosi és fogorvosi rendelője jól felszerelt, külön helyiségben van a gyógyszerraktár. Az egészségügyi személyzet gondoskodik arról, hogy a gyógyszeradagolón szerepeljen a fogvatartott neve és nyilvántartást vezetnek arról is, hogy mely fogvatartottaknak kell fizetnie a gyógyszereiért.
Előremutató intézkedésként értékelem, hogy a korábbi vizsgálat idején tervbe vett kondicionálóterem kialakítása folyamatban van, átadása a fogvatartottak egészségének megőrzéséhez járulhat hozzá.

Intézkedésem
A vizsgálatom során feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, hogy – a zsúfoltság és a háromemeletes ágyak mielőbbi megszüntetése érdekében – vizsgáltassa meg a Baranya Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet férőhelybővítésének, az új zárkákra elkülönített, de jelenleg zárolt pénzösszeg felszabadításának, valamint a nevelői státuszok emeléséhez szükséges anyagi fedezet központi biztosíthatóságának lehetőségét.

Budapest, 2012. július 20.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
2011. évi CXI. törvény az alapvető jogok biztosáról (Ajbt.)
39. § (4) Az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat.

1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.)
36. § (1) Az elítélt jogosult a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra; b) a hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és a büntetés-végrehajtási intézet által engedélyezett személyekkel való levelezésre, a levelek gyakorisága és terjedelme nem korlátozott; c) legalább havonként látogató fogadására; ha a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága indokolja, az elítélt rácson keresztül beszélhet a látogatóval; d) társadalmilag hasznos munka végzésére, a munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemre, munkavédelemre; e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre; g) a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére; h) vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására; i) a személyi tulajdonához fűződő jogainak védelmére; j) a szabadulása utáni munkába állása és letelepedése érdekében a munkáltató, valamint karitatív szervezetek megbízottjával és pártfogóval való érintkezésre; k) naponként legalább egy órai szabad levegőn tartózkodásra; l) pihenésre, szabadidőre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra; m) önképzésre, sajtótermékek megrendelésére, a büntetés-végrehajtási intézet művelődési és sportolási lehetőségeinek igénybevételére; n) általános iskolai, indokolt esetben középfokú, valamint felsőfokú tanulmányok folytatására, a vizsgákra való felkészüléshez a jogszabályban meghatározott tanulmányi és vizsgaszabadságra;
Az elítéltek nevelése
38. § (1) A szabadságvesztés végrehajtásának feladata, hogy fenntartsa az elítélt önbecsülését, fejlessze a felelősségérzetét, és ezzel elősegítse, hogy felkészüljön a szabadulása utáni, a társadalom elvárásának megfelelő önálló életre. (2) Az (1) bekezdésben megjelölt feladat végrehajtása érdekében fel kell használni a szükséges gyógyító, oktató, erkölcsi és szellemi erőforrásokat, biztosítani kell a rendszeres munkavégzés feltételeit.
47. § (1) Az elítélt egészségügyi ellátására az egészségügyi és társadalombiztosítási jogszabályok irányadók. Az elítéltet gyógyszer- és gyógyászati segédeszköz juttatás a külön jogszabályban meghatározottak szerint illeti meg. (2) A letéti pénzzel, jövedelemmel, más pénzbeli juttatással nem rendelkező, továbbá a közgyógyellátásra vonatkozó jogszabályi rendelkezések értelmében közgyógyellátásra jogosult elítélt esetében a gyógyszer és a gyógyászati segédeszköz térítési díját a büntetés-végrehajtási intézet a közgyógyellátásra vonatkozó jogszabályi rendelkezésekben meghatározott mértékig átvállalja. A dolgozó elítélt munkavégző képességének megőrzéséhez, helyreállításához szükséges gyógyszer, gyógyászati segédeszköz térítési díját a büntetés-végrehajtási intézet biztosítja. (3) A várandós elítélt, valamint az anya-gyermek részlegen elhelyezett gyermek gyógyszert, gyógyászati segédeszközt térítés nélkül kap. (4) Az elítélt a büntetés-végrehajtási intézet orvosának szakmai javaslatára, az intézetparancsnok engedélyével a hozzátartozó vagy harmadik személy által finanszírozott gyógyszert, gyógyászati segédeszközt használhatja. (5) Az elítélt a jogszabályban meghatározott térítéshez, illetve részleges térítéshez kötött egészségügyi szolgáltatásokat a kiszabott térítési díj ellenében veheti igénybe. (6) Az (5) bekezdésben foglalt költségek térítését a büntetés-végrehajtási intézet - különös méltánylást érdemlő esetekben - átvállalhatja.

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól
Az elhelyezési körlet, a zárka és a lakóhelyiség
135. § (1) Az intézetben az elítéltek elhelyezésére körletet, azon belül zárkákat és lakóhelyiségeket kell kialakítani. (2) Zárka az elítéltek elhelyezésére szolgáló olyan helyiség, amelynek ajtaja, ablaka (a továbbiakban: nyílászárók) a külön rendelkezésekben meghatározott biztonsági követelményeknek megfelel. A zárkában folyó vízzel ellátott mosdót, illetve - az ön- vagy közveszélyes magatartást tanúsító elítéltek elhelyezésére kialakított zárka kivételével - elkülönített, lehetőség szerint önálló szellőzésű WC-t kell létesíteni.
137. § (1) A zárkában (lakóhelyiségben) elhelyezhető létszámot úgy kell meghatározni, hogy minden elítéltre lehetőleg hat köbméter légtér, és lehetőség szerint a férfi elítéltek esetén három négyzetméter, a fiatalkorúak, illetve a női elítéltek esetén három és fél négyzetméter mozgástér jusson. (2) A mozgástér meghatározása szempontjából a zárka (lakóhelyiség) alapterületéből az azt csökkentő berendezési és felszerelési tárgyak által elfoglalt területet figyelmen kívül kell hagyni.
146. § (1) Az intézetben a) orvosi rendelőt, betegszobát, fertőző elkülönítő szobát, b) a befogadóképességnek megfelelő számú fürdőhelyiséget, c) konyhát és a lehetőségek szerint közös étkezőhelyiségeket, d) látogató helyiséget, a védővel, valamint más személyekkel történő hivatalos érintkezés céljára alkalmas helyiséget, e) könyvtárat, a szabadidő eltöltésére, a közös foglalkozásra és a közös vallásgyakorlásra szolgáló helyiségeket, f) a szabad levegőn való tartózkodásra, illetve a sportolásra alkalmas területet kell kialakítani. (2) A kijelölt intézetekben az elítéltek iskolai oktatásához, szakirányú képzéséhez tantermet kell létesíteni. (3) A látogatóhelyiséget úgy kell berendezni, hogy szükség esetén az elítéltek a látogatóktól térelválasztó elemmel vagy más módon elkülöníthetők legyenek. A helyiség közelében WC-t kell kialakítani.

A Miniszteri Bizottság Európai Börtönszabályokról szóló Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára (Európai Börtönszabályok)
V. Vezetés és személyi állomány
A büntetés-végrehajtási intézet, mint közszolgálat
72.3. A személyi állomány feladatai sokkal többet jelentenek egyszerű őrfeladatoknál és a személyi állománynak figyelembe kell vennie azt, hogy pozitív foglalkozási és segítőprogram révén meg kell könnyítenie a fogvatartottak társadalmi beilleszkedését büntetésük letöltése után.
Szakszemélyzet
89.1. A személyi állományban, amennyiben lehetséges, kellő számban lenniük kell szakembereknek, például pszichiátereknek, pszichológusoknak, szociális munkásoknak, nevelőknek, műszaki oktatóknak, tanároknak, vagy testnevelő-, illetőleg sporttanároknak