Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-4752/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Ottrok Viktória
Az eljárás megindítása
A panaszos a Pest Megyei Kormányhivatal (a továbbiakban: Kormányhivatal), valamint a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala (a továbbiakban: KEKKH) egyéni vállalkozói tevékenység szüneteltetésének bejelentésével kapcsolatos eljárását kifogásolva fordult a Hivatalomhoz.
A panasz alapján felmerült az Alaptörvényben nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz való jog sérelmének, illetve bekövetkezte közvetlen veszélyének a gyanúja. Erre tekintettel az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
A vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az Ajbt. 21. § (1) bekezdés b) pontja alapján tájékoztatást kértem a Kormányhivatal kormánymegbízottjától, valamint a KEKKH elnökétől.

Érintett alkotmányos jogok és alapelvek
-	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye. „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bek.)
-	a tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok
-	A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.)
-	Az egyéni vállalkozóról és az egyéni cégről szóló 2009. évi CXV. törvény (Evectv.)
-	Az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos ügyekben eljáró hatóság kijelöléséről, valamint az egyes kormányrendeleteknek az egyéni vállalkozóról és az egyéni cégről szóló 2009. évi CXV. törvénnyel összefüggő módosításáról szóló 308/2009. (XII.28.) Korm. rendelet (Korm. rendelet)
-	A fővárosi és a megyei kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet
-	A felszámolók névjegyzékéről szóló 114/2006. (V.12.) Korm. rendelet módosításáról szóló 169/2012. (VII.20.) Korm. rendelet

A megállapított tényállás
A panaszos a vállalkozását szüneteltetni kívánta, így erre irányuló szándékát 2011. január 27-én kelt levelében bejelentette a Nemzeti Adó- és Vámhivatal (a továbbiakban: NAV) Pest Megyei Adóigazgatóságának, valamint a gyömrői okmányirodának. A gyömrői okmányiroda a kérelmét érdemi vizsgálat nélkül elutasította azzal, hogy az Evectv. 4. § (3) bekezdése alapján az egyéni vállalkozói tevékenység szüneteletetése kizárólag elektronikus úton kezdeményezhető. 
A panaszos ezt követően személyesen járt el a kormányablaknál, ahol azt a tájékoztatást kapta, hogy egészségügyi okokra való hivatkozással kérelmét benyújthatja írásban is. Az írásban benyújtott kérelmet az elsőfokú hatóság fellebbezésnek minősítette, ezért azt felterjesztette a Kormányhivatalhoz, mint a fellebbezés elbírálására hatáskörrel rendelkező szervhez. Az azonban hatáskörének hiányát megállapítva, a panaszos kérelmét áttette a KEKKH-hez. A KEKKH szintén hatásköre hiányát állapította meg, arra való hivatkozással, hogy annak ellenére, hogy az Evectv. 11. § (3) bekezdésében meghatározottak szerint vezeti az egyéni vállalkozók nyilvántartását, és ezzel összefüggésben elsőfokú hatósági feladatokat lát el, a fellebbezések elbírálására a Ket. szabályait kell alkalmazni, vagyis a kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szerve (jelen esetben a Kormányhivatal) jogosult a fellebbezés elbírálására, és intézkedett a teljes iratanyag Kormányhivatalhoz való áttételéről.
Ezt követően a Kormányhivatal Gyömrő Város jegyzőjének elsőfokú határozatát megsemmisítette, a jegyző pedig az ügyet 2011. szeptember 5-én áttette a KEKKH Okmányfelügyeleti és Ellenőrzési Főosztály Egyéni Vállalkozói Nyilvántartási Osztályhoz. A panaszosnak beadványa benyújtása idején nem volt tudomása arról, hogy ezt követően született-e döntés az ügyben, állítása szerint a KEKKH-től nem kapott választ. A panaszost időközben − 2011. november 30-án − arról tájékoztatta a NAV Pest Megyei Igazgatósága, hogy főállású egyéni vállalkozó élő adószámmal rendelkezik, közel egy évvel azt követően, hogy bejelentette, szüneteltetni kívánja a vállalkozói tevékenységét. A panaszos sérelmezi a hatósági eljárás indokolatlan elhúzódását.
Megkeresésemre a Kormányhivatal vezetője arról tájékoztatott, hogy a panaszos mindezeket követően, 2012. július 3. napján a KEKKH, arra rendszeresített „Adatváltozás bejelentési adatlap egyéni vállalkozók részére” elnevezésű nyomtatvány kitöltésével és annak Gyömrő Város Polgármesteri Hivatalához elektronikus úton történő benyújtásával kezdeményezte egyéni vállalkozói tevékenysége szünetelésének nyilvántartásba vételét. Az erre rendszeresített ún. Hivatali kapun keresztül, a panaszos kérelmét a KEKKH-hoz továbbították. A szünetelésről szóló igazolást Gyömrő Város Jegyzője kiállította és a panaszos részére elektronikus levél útján megküldte. Az Igazoláson a szünetelés kezdő dátumaként 2012. július 3. napja szerepel.
A kormánymegbízott szakmai álláspontja szerint az Evevtv. a vizsgált esettel összefüggésben feltétlenül alkalmazandó (kógens) szabályozást rögzít. Az egyéni vállalkozói tevékenység szünetelésének és megszüntetésének bejelentésével kapcsolatos eljárások kizárólag elektronikus úton, ügyfélkapun keresztül kezdeményezhetőek. Ennek alkalmazása alól az Evectv. nem enged kivételt, a jogszabályt alkalmazó hatóságnak nincs lehetősége az elektronikus ügyintézéstől egyéni kérelem alapján eltekinteni. A jogszabály e rendelkezése azon túl, hogy a gyorsaság és eredményesség követelményeinek való megfelelést célozza és az esetek túlnyomó többségében a bejelentők számára kényelmes és költséghatékony ügyintézési formát biztosít, néhány állampolgárnak komoly – esetenként áthidalhatatlan – problémát jelent, felvetve a joggyakorlás egyenlősége biztosításának kérdését. A törvény sajnálatos módon nem szabályozza azt az esetet, ha a bejelentést nem elektronikus úton, hanem papíralapon nyújtják be. Jogi álláspontja szerint ez a hiányosság a jogalkalmazót olyan választás elé állítja, amelynek helyes megoldása egyértelműen nem dönthető el. Véleménye szerint választhatja azt a megoldást, amelyet jelen ügyben választott az okmányiroda, hogy a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasítja. Dönthet úgy, hogy írásbeli hiánypótlásra szólít fel, felhívva a bejelentő figyelmét az elektronikus ügyintézés kötelező jellegére és tájékoztatja az ennek figyelmen kívül hagyása esetén várható jogkövetkezményekről. Végül dönthet úgy is, hogy a kérelmet papíralapon továbbítja a nyilvántartást vezető szerv felé.
Álláspontja szerint az Evectv. nem ad egyértelmű iránymutatást az ilyen esetekben követendő eljárásról, a Hatóságnak a saját jogalkalmazói gyakorlata alapján kell döntést hoznia. 
A kormánymegbízott tájékoztatott arról is, hogy a Ket. 23. §-a hasonló hatásköri összeütközések feloldására hivatalbóli egyeztetést ír elő a hatóságok számára, amelyet annak a hatóságnak kell kezdeményeznie, amelyik hatáskörének hiányát később állapította meg. Ilyen egyeztetés megkísérlésre azonban a KEKKH részéről nem került sor.
A KEKKH elnöke válaszlevelében kifejtette, hogy az okmányirodák ügyintézői jogalkalmazói tevékenységük során manuális adatrögzítésére támaszkodnak, amely időigényesebb és az egyes okmányirodák munkaszervezésétől függően hosszabb-rövidebb időbeli eltérést eredményez a bejelentés és a nyilvántartásba vétel időpontjában. A konkrét üggyel kapcsolatban megállapította az elnök, hogy a szünetelés 2010 decemberében kizárólag elektronikusan bejelenthető ügytípus volt és mind a mai nap az is maradt. Így álláspontja szerint a gyömrői okmányiroda tájékoztatása megfelelt a hatályos jogszabályi előírásoknak. Ugyanakkor azt is megjegyezte, hogy az ügyfél kérelmének elutasítása arra hivatkozással, hogy az lehetetlen célra irányult, téves, ugyanis nem a kérelem célja volt lehetetlen (szünetelés bejelentése és bejegyzése a nyilvántartásba), hanem a bejelentés módja nem volt megfelelő. Sajnálatos ténynek tartja a KEKKH elnöke, hogy a panaszos esetében a téves információk birtokában nem kerülhetett sor a bejelentés megfelelő módon történő megtételére, holott erre a Kormányablakban is lett volna lehetőség. Ugyanis a fővárosi és a megyei kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 21. § (2) bekezdése szerint az ügyfélkapu létesítése a kormányablakban is kezdeményezhető. Ugyanezen jogszabály 23. § (2) bekezdése szerint a kormányhivatal az ügyfelek számára az ügyintézéshez internetes kapcsolati lehetőséget, szakmai és informatikai segítséget nyújt az e rendelet 2. mellékletének 3. pontjában meghatározott ügyekben. A 3.1. pont azt tartalmazza, hogy a kormányablak az ügyfelek azonosítását követően egyedi ügyük intézéséhez internetes kapcsolati lehetőséget, szakmai és informatikai segítséget nyújt
a) egyéni vállalkozói tevékenység elektronikus bejelentéséhez,
b) egyéni vállalkozói tevékenység adatváltozásának elektronikus bejelentéséhez,
c) egyéni vállalkozói tevékenység szünetelésének és szünetelés utáni újrakezdésének elektronikus bejelentéséhez,
d) egyéni vállalkozói tevékenység megszűnésének elektronikus bejelentéséhez.
Az elnök szakmai álláspontja kialakítása érdekében folytatott vizsgálata során megállapította, hogy az Evectv. és Korm. rendelet hatáskört megállapító szabályai vonatkozásában, a szünetelés jogintézményével összefüggésben joghézag áll fenn, tekintettel arra, hogy az Evectv. 18. §-a tekintetében a Korm. rendelet nem állapít meg hatáskört. Mindemellett véleménye szerint a bejelentéseket a körzetközponti jegyző (az okmányiroda útján) jogosult bejegyezni az egyéni vállalkozók nyilvántartásába. A KEKKH-hez ügyféli bejelentéssel kapcsolatos feladatok nem kerültek telepítésre, hivatalból induló eljárásokat folytat le saját ügyként, illetve a körzetközponti jegyzők kezdeményezésére. 

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Jelen ügyben megállapítható, hogy Gyömrő Város jegyzője, a Pest Megyei Kormányhivatal, valamint a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala az Ajbt. 18. § (1) bekezdés b) pontja alapján hatóságnak minősül, tehát az ügy vizsgálatára a hatásköröm kiterjed.

II. A vizsgált alapjogok és elvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Magyarország Alaptörvényének és az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény hatályba lépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait. Mindezt alátámasztandó, az Alkotmánybíróság maga a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában arra mutatott rá, hogy „az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni”.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is (9/1992. (I. 30.) AB határozat). Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.]
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB. hat.] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
A tisztességes eljáráshoz való jog – noha az Alaptörvény szövegezése némileg eltérő, tartalmilag azonban változatlan az Alkotmányhoz képest – az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésben foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdésből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. (315/E/2003. AB határozat, ABK 2003. október, 741, 743.) A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye (14/2004. (V. 7.) AB határozat). 
A közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [11/1992. (III. 5.) AB határozat, ABH 1992, 77, 84-85.; 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, ABH 1998, 372, 376-377.; 5/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 75, 88-89.; 422/B/1999. AB határozat, ABH 2004, 1316, 1320, 1322.] Már több jelentésemben is hangsúlyoztam, hogy különösen nagy súlya van ennek a tételnek akkor, amikor az adott eljárás eleve alapjog-korlátozásra, szankció kiszabására vagy jogkorlátozó intézkedés meghozatalára irányul.
A 2012. január 1-jén hatályba lépett Alaptörvény alkotmánybírósági értelmezésével kapcsolatban a testület megállapította, hogy „[…] Az Alkotmánybíróságnak azokra az alapértékekre, emberi jogokra és szabadságokra, továbbá alkotmányos intézményekre vonatkozó megállapításai, amelyek az Alaptörvényben nem változtak meg alapvetően, érvényesek maradnak. Az előző Alkotmányon alapuló alkotmánybírósági döntésekben kifejtett elvi jelentőségű megállapítások értelemszerűen irányadók az Alaptörvényt értelmező alkotmánybírósági döntésekben is. Ez azonban nem jelenti az előző Alkotmányon alapuló határozatokban kifejtettek vizsgálódás nélküli, mechanikus átvételét, hanem az előző Alkotmány és az Alaptörvény megfelelő szabályainak összevetését és gondos mérlegelést kíván. Ha az összevetésnek az az eredménye, hogy az alkotmányjogi szabályozás változatlan vagy jelentős mértékben hasonló, az átvételnek nincs akadálya. Másrészt az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni. [Vö. 22/2012. (V. 11.) AB határozat]” 

III. Az ügy érdeme tekintetében
Az Evectv. panaszos bejelentése idején hatályos változatának 18. §-a a következőket mondta ki
(1) Az egyéni vállalkozó egyéni vállalkozói tevékenységét legalább egy hónapig és legfeljebb öt évig szüneteltetheti. A szünetelés bejelentésére az e §-ban meghatározott eltérésekkel az egyéni vállalkozói tevékenység megkezdésnek bejelentésére vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
(2) Ha az egyéni vállalkozó egyéni vállalkozói tevékenységét szüneteltetni kívánja, köteles ezt a Hatóságnál az e célra rendszeresített elektronikus űrlapon, nyilvántartási száma feltüntetésével bejelenteni. Ha a bejelentő az űrlapot megfelelően töltötte ki, a Hatóság a szünetelésről azonnal, elektronikus úton értesíti a nyilvántartást vezető szervet, aki a szünetelés tényét az egyéni vállalkozók nyilvántartásába hivatalból bejegyzi. A nyilvántartást vezető szerv a szünetelésről haladéktalanul, elektronikus úton értesíti az adóhatóságot, a Nyugdíjbiztosítási Alap kezeléséért felelős nyugdíjbiztosítási szervet és a Központi Statisztikai Hivatalt.
Az egyéni vállalkozói tevékenység megkezdésének bejelentéséről az Evectv. 5. §-a úgy rendelkezett, hogy az erre irányuló szándékáról a természetes személy az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos ügyekben eljáró, országos illetékességű hatósághoz (Hatóság) e törvény rendelkezéseinek megfelelő bejelentést nyújtson be.
Fentiek alapján tehát panaszosnak az egyéni vállalkozói tevékenységének szüneteltetésére irányuló bejelentését a Hatóságnál kellett megtennie, amely aztán értesítette a nyilvántartást vezető szervet, az pedig az adóhatóságot, a Nyugdíjbiztosítási Alap kezeléséért felelős nyugdíjbiztosítási szervet és a Központi Statisztikai Hivatalt.
Tekintettel azonban arra, hogy a jegyző a panaszos kérelmét elutasította, arra való hivatkozással, hogy az lehetetlen célra irányul, a végzés ellen a panaszos fellebbezést nyújtott be. A fellebbezést a jegyző felterjesztette a Kormányhivatalnak, amely hatáskörének hiányát megállapítva az ügyet áttette az a KEKKH-hez. A KEKKH szintén hatáskörének hiányát állapította meg, és az ügyet visszutalta a Kormányhivatalhoz, mert álláspontja szerint a Kormányhivatal a fellebbezés elbírálására jogosult hatóság. Emiatt a panaszos ügye hónapokig húzódott, vállalkozási tevékenysége nem szünetelt, és a NAV is felszólította, hogy tegyen eleget adókötelezettségének, noha a vállalkozás valójában nem működött.
A Korm. rendeletnek az eljárás megindulása idején hatályos rendelkezése szerint az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos egyes ügyekben – a 2-3. §-ban foglalt eltérésekkel – a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatalát, valamint az okmányirodák kijelöléséről és illetékességéről szóló 256/2000. (XII. 26.) Korm. rendeletben kijelölt körzetközponti feladatokat ellátó települési (fővárosi kerületi) önkormányzat jegyzőjét jelöli ki. (1. §.)
A 2-3. § azonban nem rendelkezett az egyéni vállalkozói tevékenység szüneteltetésének bejelentése esetén eljáró hatóságról.
A Ket. 107. § (2) bekezdése szerint, ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik, a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szerve jogosult a fellebbezés elbírálására, ha első fokon az (1) bekezdés hatálya alá nem tartozó hatósági ügyekben a polgármester vagy a 12. § (3) bekezdés d) pontjában meghatározott hatóság (jegyző) járt el.
Az Evectv. 2012. szeptember 1-jei módosítása következtében az egyéni vállalkozói tevékenység szüneteltetésének bejelentésére vonatkozó szabályok a következőképp módosultak:
18. § (1) Az egyéni vállalkozó egyéni vállalkozói tevékenységét legalább egy hónapig és legfeljebb öt évig szüneteltetheti. A szünetelés bejelentésére az e §-ban meghatározott eltérésekkel az egyéni vállalkozói tevékenység megkezdésének bejelentésére vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
(2) Amennyiben az egyéni vállalkozó egyéni vállalkozói tevékenységét szüneteltetni kívánja, köteles azt a változásbejelentési űrlapon a nyilvántartást vezető szervnél megfelelő módon bejelenteni, amely a szünetelés tényét és kezdő időpontját az egyéni vállalkozók nyilvántartásába bejegyzi. A szünetelés kezdő napja a bejelentést követő nap. A nyilvántartást vezető szerv a szünetelésről haladéktalanul, elektronikus úton értesíti az állami adóhatóságot, a Nyugdíjbiztosítási Alap kezeléséért felelős nyugdíjbiztosítási szervet, a Központi Statisztikai Hivatalt, valamint a Hatóságot.
A törvény 3/A. § (1) bekezdése a nyilvántartást vezető szervként a KEKKH-et jelöli meg.
Jelenlegi szabályozás tehát azt írja elő, hogy az egyéni vállalkozói tevékenység szünetelésére irányuló bejelentést a KEKKH-nél kell megtenni, a törvény 3. § (3) bekezdése azonban továbbra is kizárólag az elektronikus bejelentési módra ad lehetőséget.
A Korm. rendeletet 2012. július 28-tól hatályon kívül helyezte a 169/2012. (VII.20.) Korm. rendelet, amely azonban továbbra sem állapít meg részletszabályokat az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos ügyekben eljáró hatóságokról.
Vagyis a Kormány az új kormányrendelet megalkotásával nem élt az Evectv. 39. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazással, miszerint a Kormány rendeletben határozza meg az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos ügyekben eljáró szervek feladatait, valamint az egyéni vállalkozók ellenőrzésének részletes szabályait.
Mindemellett a Kormányhivatal akkor járt volna el helyesen, ha – eleget téve a fővárosi és a megyei kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII.21.) Korm. rendelet 23. § (2) bekezdésében foglaltaknak – internetes kapcsolati lehetőséget, szakmai és informatikai segítséget nyújtott volna a panaszosnak az egyéni vállalkozói tevékenysége szüneteltetésének bejelentéséhez.
Fentiek alapján megállapítom, hogy a panaszos bejelentése idején hatályos jogszabályokban a jogalkotó nem rögzítette egyértelműen, világosan és átláthatóan az egyéni vállalkozói tevékenység szüneteltetésének bejelentésére vonatkozó eljárási szabályokat, valamint a jelenleg hatályos szabályozás sem rendelkezik az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos ügyekben eljáró szervek feladatairól, amellyel a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot idézett elő. Megállapítom továbbá, hogy a Pest Megyei Kormányhivatal azzal, hogy nem tett eleget a fővárosi és a megyei kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII.21.) Korm. rendelet 23. § (2) bekezdésében foglaltaknak és nem nyújtott segítséget panaszosnak az egyéni vállalkozói tevékenysége szüneteltetésének bejelentéséhez, sértette a hozzám forduló tisztességes eljáráshoz fűződő alapvető jogát.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alapvető joggal összefüggő jövőbeni megelőzése érdekében, 
– az Ajbt. 37. § alapján felkérem Magyarország Kormányát, hogy az Evectv. 39. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, rendeletben határozza meg az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos ügyekben eljáró szervek feladatait, valamint az egyéni vállalkozók ellenőrzésének részletes szabályait;
– az Ajbt. 32. § alapján felkérem a Pest Megyei Kormányhivatal vezetőjét, intézkedjen annak érdekében, hogy az irányítása alatt álló szervezet a fővárosi és a megyei kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII.21.) Korm. rendelet 23. § (2) bekezdésében foglalt előírásoknak megfelelően, a rendelkezésére álló valamennyi eszközzel segítse a hozzá fordulót ügyeinek intézésében.

Budapest, 2012. október

Prof. Dr. Szabó Máté sk.