Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-4495/2012. számú ügyben

Előadók:       dr. Csóré Erika
dr. Varga Éva Csilla
dr. Lux Ágnes
dr. Herke Miklós
Az eljárás megindulása, előzményei
A fogvatartottak alapvető jogainak érvényesülését fókuszpontba állító projekt keretében megkezdett fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézeteinek vizsgálatát a Baranya Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet Fiatalkorúak Regionális Büntetés-végrehajtási objektumában folytattam.
Vizsgálatomat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján, hivatalból rendeltem el. Jelen vizsgálatom célja az intézetben elhelyezett fiatalkorú fogvatartottak egészségügyi ellátásának, elhelyezési körülményeinek, valamint a környezetvédelmi előírások betartásának ellenőrzése volt.
A helyszíni vizsgálat 2012. május 16-án történt.

Érintett alapvető jogok 
·	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
·	Az élethez és az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltósághoz való jog sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” [Alaptörvény II. cikk] 
·	Az egyenlő bánásmód követelménye: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja. Magyarország az esélyegyenlőség megvalósulását külön intézkedésekkel segíti.” [Alaptörvény XV. cikk (2) és (4) bekezdés] 
·	A gyermek védelemhez való joga: „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz. [Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdés] 
·	A testi és lelki egészséghez való jog: „Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez. Az (1) bekezdés szerinti jog érvényesülését Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő. [Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdések] 
·	Egészséges környezethez való jog: „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.” [Alaptörvény XXI. cikk (1) bekezdés]

I. A helyszíni vizsgálat tapasztalatai
1. Elhelyezési körülmények
A pécsi székhelyű intézet alapító okiratának 2010 októberében történt módosítása óta a felnőtt- és a fiatalkorúak intézete egyesült, egy jogi személlyé vált, de két külön objektum.
Az intézet fiatalkorú objektumában az összes férőhely száma 50. Fiatalkorú férfi és női fogvatartottak töltik itt előzetes letartóztatásukat vagy szabadságvesztés büntetésüket. Az intézet fiatalkorúak szabálysértési elzárásának végrehajtására is kijelölt fogva tartási hely. Eddig 1 fiatalkorú férfi elzárását töltötte itt. A fiatalkorúak körleteiben még nem volt példa telítettségre. A vizsgálat napján 38 fiatalkorút tartottak fogva. A dohányzó és nemdohányzó zárkákban 1, 2, vagy 3 fiatal helyezhető el. A zárkákban fallal leválasztott zuhanyzó és szellőzővel ellátott WC van. A fiatalok minden nap fürödhetnek. Minden zárkában van falra szerelt ruhaszárító, amelyet a házi műhelyben a fogvatartottak készítettek. A zárkák felszereléséhez tartozik még: vandálbiztos mosdókagyló, csiszolt fémtükör, rögzített ágy, asztal, televízió és hűtőszekrény. A zárka fűtését – biztonsági szempontokból – padlón keresztül oldják meg. 
A tiltott tárgyak birtoklása (pl. mobiltelefon) a fiatalkora nem jellemző. A zárkák könnyen áttekinthetők.
A nevelői-parancsnoki levélláda jól látható helyen van elhelyezve, magyar, román, horvát nyelvű tájékozatóval.
A földszinten található a fegyelmi zárka, amelyben a vizsgálat idején nem volt fogvatartott. Az ún. „dühöngő” helyiség korszerűen kialakított, használatára eddig nem volt szükség. Az ügyvédi beszélő és a biztonsági beszélő helyiségek megfelelően kialakítottak. A hozzátartozó látogatók fogadására szolgáló helyiséghez pelenkázó, kihelyezett gyermekjátékok és akadálymentes mellékhelyiség is tartozik.
Az I. emeleten a börtön fokozatú fogvatartottak zárkáit, valamint könyvtárat és egy közösségi helyiséget alakították ki.
A II. emeleten a fogház fokozatú elítéltek körletrésze van, valamint a kétágyas betegszoba és a fertőző elkülönítő, amelynek használatára ritkán van szükség.
A fiatalokkal 3 nevelő foglalkozik, szintenként 1-1, amit elegendőnek tart az intézet vezetője. 

2. A fogvatartottak egészségügyi ellátásának feltételei
Az intézetbe befogadásra kerülő fiatalokra jellemzőek a fogászati problémák, mozgásszervi betegségek (pl. lábméretnél kisebb cipő hordása következtében kialakult láb deformitástól kezdve más ortopédiai problémák is felmerülnek). Egészségük jellemzően elhanyagolt, a legrosszabb alsó harmadba sorolható. Krónikus betegségeik diagnosztizálása és kezelése már a befogadáskor megtörténik. Kábítószer fogyasztás, nyugtatók rendszeres szedése és az alkoholfogyasztás komoly probléma a fiataloknál, többségük dohányzik is (a vizsgálat időpontjában 38 fiatalkorúból 5 nem dohányzott). Már a befogadáskor regisztrálni tudják azt is, hogy a fiatalok társaságfüggőek, kortársaik által befolyásoltak, nincsenek céljaik. 
Az intézetben az egészségügyi ellátást munkanapokon az 5 szakápoló intézeti hivatali munkarendben, illetve attól eltérő szolgálati időrendben folyamatosan, a belgyógyász szakorvos napi rendelési időben biztosítja. Fogászati ellátás minden héten hétfőn és csütörtökön, pszichiáter szakorvosi vizsgálat heti egy alkalommal van. 
Az orvosi rendelő jól felszerelt, a berendezéseket döntő többségében a tököli kórházból kapták. 
A kábítószer fogyasztókkal civil szervezetek is rendszeresen foglalkoznak és helyi drogambulancia is működik. Ezek a fiatalkorúak általában nehéz körülmények között élnek családjukkal együtt (ha abban élnek), „sodródó” fiatalok.
Pszichológusi vizsgálat, nevelői és felügyelői elbeszélgetéseket követően állítják össze az egyéni nevelési tervet a fiatalkorú fogvatartott számára. A személyiségfejlesztő tréningek lebonyolításában is részt vesznek civil szervezetek.
Az intézet egyetlen pszichológusa heti egyszer foglalkozik a felnőtt fogvatartottakkal, a többi napon a fiatalkorúakat segíti egyéni, illetve csoportfoglalkozás keretében. A fogvatartottak a pszichológusi foglalkozásra az egészségügyi osztály vezetőjénél, a nevelőnél, vagy a szintes felügyelőnél jelentkezhetnek. A pszichológusi segítséget jellemzően a nevelő, felügyelő, intézeten kívüli pszichológus, az intézet orvosa, az ügyész, vagy maga a fogvatartott kezdeményezi. A pszichológus leterheltsége miatt a személyi állomány gondozását a rendőrség pszichológusa végzi.
A pszichológus folyamatosan képezi magát, szupervízióját saját finanszírozásból, önkéntesen oldja meg. Pécsen működik egy szupervíziós csoport kifejezetten a zárt intézményekben, egyedül dolgozó szakemberek részére. Ezen kívül háromhavonta Budapesten találkoznak hasonló célból a börtönpszichológusok. 
Az öngyilkossági kísérletet, illetve az önkárosító cselekményt elkövető fogvatartott intézetbeni ellátásáról, vagy kórházba szállításának szükségességéről az orvos dönt. A fogvatartottat minden esetben nyilatkoztatják szándékairól. Ha nem mond le öngyilkossági szándékáról, az intézet orvosa célszállítással az IMEI-be utalja. Amennyiben lemond arról, úgy a lehető legrövidebb időn belül az intézet pszichológusa, majd pszichiáter szakorvosa is megvizsgálja. Az öngyilkossági kísérletek száma elenyésző, inkább figyelem felhívásnak szánják az önkárosító cselekedetüket. 2000 óta napi négy órás munkaidőben börtönlelkész is segíti a fogvatartottak mentális-lelki egészségét.

Szűrések, megelőzés 
A befogadást követően – a lehető legrövidebb időn belül – minden fogvatartott tüdőszűrő vizsgálatát elvégzik, ha nincs fél éven belüli érvényes igazolása negatív eredményről. A tüdőszűrést a pécsi Egyesített Egészségügyi Intézmények Lánc utcai rendelőjének Tüdőszűrő Állomása végzi. 
A befogadáskor EKG szűrést és a megbetegedések korai felismerését célzó, rutinszerűen alkalmazott laboratóriumi szűrővizsgálatot is végeznek. Tájékoztatják a fogvatartottakat a HIV szűrővizsgálat lehetőségéről, illetve a fertőzés kockázatairól is. Aki ez utóbbit vállalja a szűrővizsgálat anonimitás mellett történik.
Hepatitis C szűrés 2010-ben volt utoljára, amit a BVOP-val kötött megállapodás alapján, az MSD Pharma Hungary Kft. végezte.
Igény esetén az influenza elleni védőoltás ingyenes beadását is biztosítja az intézet minden fogvatartott számára. 

Gyógyszerellátás
A gyógyszerosztást munkanapokon reggel, délben, és este az ápolók, pihenő- és munkaszüneti, valamint ünnepnapokon a szintes körletfelügyelők végzik. A gyógyszer kiadagolása gyógyszerosztó dobozban történik, melyen feltüntetik a fogvatartott nevét, nyilvántartási számát, zárkaszámát, a kiadagolt gyógyszer nevét, pontos adagolását. 
Az egészségügyi szakdolgozó által előre kicsomagolt gyógyszereket a körlet-főfelügyelői irodában erre kijelölt, zárható szekrényben, naponkénti elkülönítésben tárolják. 
A fogvatartott a napi gyógyszeradagját egyszerre is megkaphatja, ha az egészségügyi osztály ezt külön jelöli a gyógyszerosztó dobozon a szintes körletfelügyelőnek. Egyéb esetben a gyógyszert – mint utaltam rá – napi három alkalommal osztják ki a fogvatartottaknak.
Egyedi osztást és a gyógyszer bevételének ellenőrzését altatók, nyugtatók, pszichiátriai gyógyszerek és egyéb, összegyűjtésre ösztönző készítmények, valamint az összegyűjtéssel már tetten ért vagy a gyógyszert fel nem használó fogvatartottak esetében végeznek.
Gyakori a fiatalok körében a gyógyszerátadás. A Rivotril népszerű a fogvatartottak körében, azonban az orvos csak ritkán, kontrollzavar esetén írja fel azt. 

Speciális csoportok
A nevelő és a pszichológus un. szülői csoportfoglalkozásokat is szeretne rendszeresíteni. Eddig egy ilyen foglalkozás volt, ami 6 családot érintett 7 személlyel és a beszélőt követően tartották meg. Jó volt a fogadtatása. A foglalkozáson a szülők, vagy olyan személyek, akik nevelték a fiatalkorút, lehetőséget kaptak arra, hogy a fiatal bv. intézetbe kerülésével kapcsolatos érzéseiket, nehézségeiket egymással megosszák. Fontos része volt a foglalkozásnak a szabadulás utáni élet problémáinak, nehézségeinek a megbeszélése is pl. a lakhatás, a pénz, a munka, a tanulás. A nevelő és a pszichológus elmondta a lehetőségeket, majd a család döntött arról, hogy abból mit tud vállalni a fiatalkorú érdekében, a szabaduló fiatalkorút hogyan tudja segíteni a társadalomba való visszailleszkedésbe, a szabad életre.
A társadalomba és a civil életbe való beilleszkedést segíti egy másik, a családi döntéshozó csoportkonferencia program. A foglalkozást a pszichológus vezeti. Azon a szabadulás előtt álló fiatalkorú vehet részt azokkal a személyekkel, akik a fiatalt segítik majd a lakhatás, a munkavállalás, vagy egyéb felmerülő probléma kezelésében. A program szemlélete azt hangsúlyozza, hogy a szabadult fiatalnak leginkább azok tudnak segíteni, akikhez visszatér. A program abban az esetben eredményes igazán, ha a fiatal motivált és vannak körülötte segítő, illetve segíteni akaró emberek.
A Drog csoport foglalkozásain olyan fogvatartottak vesznek részt, akik valamilyen formában kapcsolatba kerültek a kábítószerrel. A Drog megelőzési csoportban a kábítószer használat megelőzése, illetve a használat következményeinek megismertetésére fókuszálnak. A foglalkozásokat a megyei önkormányzat Közegészségügyi Narkómán Fiatalokat Gyógyító-, Foglalkoztató Közalapítvány munkatársai tartják.

Étkezés
Az intézet főállású szakácsot foglalkoztat, a fogvatartottak pedig előkészítő munkát végeznek a konyhán. Az állomány és a fogvatartottak ugyanazt a menüt kapják. Az orvos írásbeli javaslata alapján az intézet biztosítja a diétás (pl. zsír-, fűszermentes, lisztérzékeny) étkezést. A diétás étkezés körébe nem tartoznak a vallási, vagy egyéb ismérvek alapján eltérő táplálkozási szokások (pl. vegetarianizmus). Ez utóbbiak engedélyezése intézetparancsnoki hatáskörbe tartozik. A vizsgálat során megszólított fiatalkorú fogvatartottak meg voltak elégedve az ételek mennyiségével és minőségével is. A fogvatartottak a zárkában fogyasztják el az ételt, de asztal mellett.

3. Oktatás, nevelés, szabadidő
A fiatalkorúakkal – mint már utaltam rá – három nevelő foglalkozik. Különböző témájú, rendszeres és időszakos programok szervezésével igyekeznek a fiatalok helyes irányú fejlődését biztosítani. 
Az intézet a TÁMOP 5.6.2. program keretében tréningeket és szakképzést is szervez, amelyek nagyon népszerűek a fogvatartottak körében. A tréningek és az épület-karbantartói képzés már befejeződött, a térkőburkolói képzés az idei évben még folytatódik. A Katedra Nyelviskola tanárai pedig térítésmentesen angol nyelvet tanítanak.
Az önkormányzat által kijelölt Budai Városkapu Óvoda, Általános Iskola, Szakiskola, Speciális Szakiskola és Alapfokú Művészeti Oktatási Intézet igazgatója és helyettese kéri számon a fogvatartottak tudását. Az intézetben gyakorlatukat töltő főiskolások és egyetemi hallgatók készítik fel a vizsgára a fiatalokat. A fogvatartottak magántanulóként végzik tanulmányaikat. Az előzetes letartóztatott is kérheti általános iskolai tanulmányok folytatását. Ha valaki iskolai év közben szabadul, felkeresheti a szóban forgó iskolát, és folytathatja a megkezdett iskolai évet. 
Számítógépekkel felszerelt oktatóterem is a rendelkezésére áll a fogvatartottaknak. Az intézet részt vett egy távoktatási program kidolgozásában a Brémai, a Bergeni és a Bécsi Egyetemmel, valamint egy holland intézettel. 5-8. osztályosoknak szóló matematika, történelem, magyar oktatási anyagot dolgoztak ki.
A fiatalkorúaknak külön könyvtára van az intézetben, de a felnőtt fogvatartottak mintegy 8000 kötetes könyvtárából is igényelhetnek könyveket. Emellett a megyei könyvtár több mint 600 könyvet helyezett ki az intézetbe, jellemzően szépirodalmat. Ellenőrzés mellett azonban saját igények szerint is történhet könyvrendelés (pl. nyelvkönyvek, vagy KRESZ tankönyv).
A fiatalok a sétaudvaron és a fedett, többfunkciós sportteremben sportolhatnak, mely utóbbi a legmodernebb berendezéssel felszerelt. A fiatalkorú fogvatartottak kedvelik a labdajátékokat és örömmel vesznek részt az intézetben szervezett, illetve az intézetek közötti sportversenyeken is. A nyitott körletekben csocsót, pingpongot tudnak játszani, illetve lehetőségük van sakkozásra, kártyázásra is. Az intézetben működik börtönszínház, melynek keretében elsősorban szituációs gyakorlatokat jelenítenek meg.
A kreatív csoportfoglalkozásokon résztvevők érdekes, építő jellegű feladatokat kapnak. Mindenki az egyéni ötleteit valósíthatja meg és meg is vitathatják egymás elképzeléseit.
Az „értékek kontra erőszak” elnevezésű foglakozások célja a fogvatartottak világlátásának korrekciója, rejtett értékeik felfedezése, emberi kapcsolatok kialakítása.
A fogvatartottak heti rendszerességgel vehetnek részt a kézműves szakkör foglalkozásain. E szakkör keretében ismertetik meg a fiatalokkal az ún. Mural Paintinget, amely az utcai művészet egyik fajtája, nagyobb felületen készített falfestmény. A közösségfejlesztő módszer rendkívül alkalmas a hátrányos helyzetű fiatalok nevelésére, fejlesztésére, érzékenyítésére.
Ugyancsak heti rendszerességgel erkölcsi kérdésekről beszélgetnek a különböző egyházak képviselői a fiatalkorú fogvatartottakkal.
Az intézetbe bejáró önkéntesek és a szakmai gyakorlatukat töltő fiatalok rendszeresen tartanak filmklubot, ahol elsősorban ismeretterjesztő, nevelő hatású filmeket vetítenek.

4. Szabadulásra felkészítés
A Pécsi Tudományegyetem Bölcsészettudományi Kar Szociális Munka és Szociálpolitika Tanszék hallgatói hetente foglalkoznak a fogvatartottakkal a szabadulást megelőző 4-6 hónapban. Az egyetemisták megtanítják őket az életút megtervezésére, segítenek eligazodni a hivatali ügyintézésben. Munkájukat pártfogó is segíti. A szabadulás után pedig figyelemmel kísérik a fiatal sorsának alakulását, szükség esetén tanácsot adnak, segítséget nyújtanak neki.
A Baranya Megyei Kormányhivatal Igazságügyi Szolgálatának munkatársa egyéni foglalkozás keretében heti egy alkalommal a mindennapi életvezetési alapismeretek elsajátításában nyújt segítséget. A pártfogó felügyelőkkel zökkenőmentes, probléma nélküli, folyamatos a munkakapcsolata az intézetnek. A vizsgálat idején is folyt egy konzultáció a szabadulás előtt álló fogvatartottal, valamint egyetemisták is foglalkoztak egy fiatalkorúval.
A Dél-dunántúli Regionális Munkaügyi Központ a szabadulás előtt álló elítéltek részére havonta egy alkalommal egyéni és csoportos foglalkozást tart. A munkavállalási tanácsadás segíti a szabadult elítélteket abban, hogy a munkaerő piacon nagyobb eséllyel induljanak.

5. Környezetvédelmi szempontok érvényesülése
A Baranya Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet rendelkezik a szükséges hatósági engedélyekkel, konkrétan: a fűtési rendszerhez kapcsolódó 4 db gázkazán, mint helyhez kötött légszennyező pontforrás levegővédelmi, és fogászati röntgen berendezés üzemeltetési engedéllyel. Az intézetnek továbbá van érvényes hulladékgazdálkodási terve, szabályzata a veszélyes anyagokkal kapcsolatos tevékenységről, a veszélyes hulladék gyűjtéséről és a szelektív hulladékgyűjtésről, illetve az azokkal kapcsolatos teendőkről.
Az intézet a környezetvédelmi bejelentési és adatszolgáltatási kötelezettségeit a jogszabályokban előírtak szerint teljesíti. Az illetékes környezetvédelmi felügyelőség 2010 novemberében levegőtisztaság-védelmi és hulladékgazdálkodási helyszíni ellenőrzést tartott, míg az ÁNTSZ 2009 év elején folytatott sugár-egészségügyi ellenőrzést.

II. A vizsgálat megállapításai
1. A hatásköröm tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. A törvény értelmében az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat (18. § (4) bekezdés).
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint a rendvédelmi szerv az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint a büntetés-végrehatási szervezet állami, fegyveres rendvédelmi szerv, vagyis vizsgálati lehetőségem kiterjed a szervezetre.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében 
1. Az Alaptörvény B) cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában megfogalmazta, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam […] kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények1. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet2.
2. Az Alaptörvény II. cikke alapján az emberi méltóság sérthetetlen, minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz. A korábban irányadó és az Alaptörvény hatályba lépését követően is hivatkozási pontot jelentő alkotmánybírósági gyakorlat az emberi méltósághoz való joggal kapcsolatosan arra hívja fel a figyelmet, hogy a méltóság az emberi élettel eleve együttjáró minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő.
3. A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként – egyenlő méltóságú személyként – kell kezelnie, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni. Fontos hangsúlyozni, hogy a jogegyenlőség megteremtése, az egyenlő méltóságú személyként kezelés biztosítása elsődleges állami kötelezettség, míg az esélyegyenlőség elősegítése az állam részéről egy jogi lehetőséget biztosít. Ugyanakkor bizonyos, valamely tulajdonságuk (pl. életkor, betegség, testi fogyatékosság) miatti sajátos, kiszolgáltatottabb helyzetük miatt objektíve hátrányba kerülő személyek csoportjainál az állami beavatkozás nem fakultatív feladat: az állam itt köteles hatékony lépéseket tenni az eredendően és súlyosan egyenlőtlen helyzet felszámolására. A speciális, objektíve hátrányos helyzetben lévő jogalanyok számára ugyanis csak az esélyegyenlőtlenség kiküszöbölését célzó állami kötelezettségvállalás, többletjogok biztosítása teremthet lehetőséget az egyenlő esélyekre. 
Az irányadó alkotmánybírósági gyakorlat szerint az állam szabadságot élvez abban, hogy milyen módon, milyen jogi, normatív és anyagi eszközökkel teljesíti az esélyegyenlőség előmozdítására vonatkozó alkotmányos kötelezettségét, mint államcélt: figyelembe kell venni és mérlegelni lehet az eszközök megválasztásában az állam teherbíró képességét3.
4. Az Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdése rögzíti a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való jogát, e szerint „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz.” 
Amint azt az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette „A gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté válásához. Ezért az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermek alapvető jogairól szól, egyidejűleg a család (szülők) az állam és a társadalom kötelezettségét megszabva. A testület arra is rámutatott, hogy a felhívott alapjog és az Alkotmány 16. §-a (az ifjúság érdekeinek védelme) együttesen értelmezendő, amiből az következik, hogy a gyermekről való gondoskodás komplex feladat4.”
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt. 
5. Az Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, ennek az alapjognak az érvényesülését pedig Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő.
Az Alkotmánybíróság több határozatában értelmezte a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog tartalmát (Alkotmány 70/D. §), és mindezek az értelmezések álláspontom szerint – függetlenül attól, hogy „legmagasabb szintű” jelző az Alaptörvényben már nem kapott helyet – továbbra is hivatkozhatóak maradnak. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a (legmagasabb szintű) testi és lelki egészséghez való jog az államnak azt az alkotmányos kötelezettségét jelenti, hogy a nemzetgazdaság teherbíró képességéhez, az állam és a társadalom lehetőségeihez igazodva olyan gazdasági és jogi környezetet teremtsen, amely a legkedvezőbb feltételeket biztosítja a polgárok egészséges életmódjához, életviteléhez. Az alkotmánybírósági gyakorlat utal arra is, hogy az államnak e jog megvalósulása érdekében meghatározott, az egészségügyi intézmények és orvosi ellátás megszervezésére irányuló kötelezettsége annyit feltétlenül jelent, hogy az állam köteles megteremteni egy olyan intézményrendszer működésének a garanciáit, amely mindenki számára biztosítja az egészségügyi szolgáltatások igénybevételének lehetőségét, azaz azt, hogy a szolgáltató intézmények hiánya miatt senki ne maradjon ellátatlanul. Az állam szabadsága nem terjed odáig, hogy anélkül üresítse ki az egyik legfontosabb garanciális intézmény tartalmát, hogy helyette nem építi ki az alapvető jog megvalósulásának azonos súlyú biztosítékait. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor utalt arra is, hogy az egészségügyi intézményhálózat és az orvosi ellátás körében elvontan, általános ismérvekkel csak egészen szélső esetekre korlátozottan határozhatja meg az állami kötelezettség kritikus nagyságát, vagyis azt a szükséges minimumot, amelynek hiánya már alkotmányellenességhez vezet. Ilyennek volna minősíthető például, ha az ország egyes területein az egészségügyi intézményrendszer és az orvosi ellátás teljesen hiányozna. Az Alkotmánybíróság olvasatában az ilyen szélső eseteken túl azonban az állami kötelezettségnek nincs alkotmányos mércéje. Az egészséghez való jog tehát önmagában alanyi jogként értelmezhetetlen. Az az Alkotmányba foglalt állami kötelezettségként fogalmazódik meg, amely magában foglalja azt a kötelezettséget, hogy a törvényhozó a testi és lelki egészség bizonyos területein alanyi jogokat határozzon meg.
Már korábbi vizsgálataim kapcsán kifejtettem, hogy – álláspontom szerint – a jogalkalmazási gyakorlatra fókuszáló ombudsmani jogvédelemnek az egészséghez való jog biztosításával összefüggő állami kötelezettségekkel kapcsolatban lehetősége van akár az Alkotmánybíróság által követettől eltérő, további alapjogi követelmények megfogalmazására és kibontására. Önmagában ugyanis az a tény, hogy az Alkotmánybíróság, annak alacsonyabb mércéje miatt valamely jogszabályi rendelkezést, jogi-szervezeti megoldást az egészséghez való jog érvényesülése szempontjából – a fenti gyakorlat alapján – nem minősít alkotmányellenesnek, még egyáltalán nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy e norma gyakorlati alkalmazásával, hatásával és következményeivel kapcsolatban az egészséghez való joggal, vagy ennek alanyi jellegű részjogosítványával, az egészségügyi ellátáshoz való jogosultsággal összefüggő visszásság megállapítására kerüljön sor. Az ombudsmani jogvédelem eltérő, magasabb mércéjében két végpont határozható meg. Értelemszerűen nem állapítható meg az egészséghez való joggal összefüggő visszásság pusztán egy intézmény megszüntetése, átalakítása, összevonása, feladatátadása miatt, egy ilyen szemlélet parttalanná és esetlegessé tenné az alapvető jogok biztosa által biztosított jogvédelmet. (Más a helyzet, ha az egészségügyi intézményrendszeren belül, így például az autizmussal és egyéb fogyatékossággal élő beteg ellátás területén meghatározott helyeken, megyékben vagy régiókban bizonyos speciális szakellátások érdemben elérhetetlenné válnak és ez az állapot hosszú időn keresztül „stabilizálódik”.)
6. Az Alaptörvény XXI. cikkében deklarált egészséges környezethez való jog értelmezését az Alkotmánybíróság a jelentősége folytán alaphatározatként értékelhető 28/1994. (V. 20.) AB határozatában, valamint az arra épülő későbbi határozataiban végezte el. A testület e döntésében részletesen elemezve az egészséges környezethez való jogot, megállapította, hogy az elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. A környezethez való jog az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére, beleértve a környezet elért védelme korlátozhatóságának feltételeit is. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia. Az állam kötelességeinek magukban kell foglalniuk az élet természeti alapjainak védelmét és ki kell terjedniük a véges javakkal való gazdálkodás intézményeinek kiépítésére. (996/G/1990. AB) 
Az Alkotmánybíróság nyomatékosan megállapította, hogy az állam nem élvez szabadságot abban, hogy a környezet állapotát romlani engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. Ez az állami fellépés olyan korlátját jelenti, amely megakadályozza, hogy a már elért objektív védelmi szint, illetve hatékonyság csökkenjen, az addig elért környezetállapot romoljon. Következésképpen nem engedhető meg, hogy a környezetvédelemhez való jog érvényesülése társadalmi, gazdasági folyamatok, körülmények függvényében mennyiségileg vagy minőségileg változzon.
Tekintettel arra, hogy az egészséges környezethez való jog megvalósítását szolgáló hatósági rendszer kialakítása és működtetése állami feladat, a kötelezettségek címzettjei nemcsak a jogalkotó szervek, hanem azokon keresztül maga a jogalkalmazó is. Amennyiben a hatóságok elmulasztják a környezetvédelmi előírások következetes és megfelelő érvényesítését, azok kiüresedését okozzák és egyidejűleg az egészséges környezethez való jog sérelmét idézik elő.

3. A vizsgálat érdeme tekintetében
Az IM rendelet értelmében a szabadságvesztés végrehajtása során az elítéltet támogatni kell, hogy felkészülhessen a szabadulás utáni életre. Ennek érdekében a szabadulás várható időpontja előtti hat hónaptól a pártfogó felügyelő az intézetben a szabadulók részére – külön jogszabályban meghatározott kérdésekben – tájékoztatást, felvilágosítást nyújt, egyéni kérésre személyesen hallgatja meg és segíti az elítéltet. 
A jogszabály a „Fiatalkorú elítéltekre vonatkozó rendelkezések” címszó alatt rögzíti, hogy a szabadulás előtt az intézet – a pártfogó felügyelővel együttműködve – fokozott figyelmet fordít a fiatalkorú lakáskörülményeinek a rendezésére, az elhelyezkedés elősegítésére, a tanulmányok folytatására, az esetleges szociális ellátások és gondoskodás igénybevételére vonatkozó tájékoztatás megadására.
A Bv. tvr. szerint a pártfogó felügyelő a büntetés-végrehajtási intézetben felkeresheti az elítéltet, és tanácsot adhat a társadalomba való beilleszkedéséhez, segítséget nyújthat az elítélt letelepedéséhez és munkába állásához, szükség esetén segíti az elítélt családi kapcsolatainak helyreállítását. 
A tapasztalatok szerint minél hosszabb időt tölt egy fogvatartott börtönben, annál nehezebben tudja reálisan megítélni, hogy mire számíthat a szabadulása után. A bv. intézetbe bejáró egyetemisták, főiskolások akár korrepetálják, vizsgára készítik fel a fogvatartott fiatalokat, akár csak beszélgetnek velük problémáikról, illetőleg az őket foglalkoztató témákról, pozitív irányba terelhetik az elítéltek gondolkodását, életfelfogását. Álláspontom szerint jelenlétük ellensúlyozza, enyhíti a börtön személyiségre gyakorolt káros hatásait (kiszolgáltatottság, degradáció, dehumanizáció, izoláció, stigmatizáció). A fiatalkorú fogvatartottak szabadulásra felkészítése szempontjából összességében jó gyakorlatnak tartom, hogy felsőfokú tanulmányokat folytató diákok is foglalkoznak velük. Az un. szülői csoportfoglalkozások bevezetését ugyancsak alkalmasnak tartom a szabaduló fiatalkorú szabad életre való felkészítésére, illetve annak elősegítésére.
A büntetés-végrehajtási intézetben az elítéltek ritkán kerülnek döntési helyzetbe és ritkán van módjuk arra, hogy véleményüket kifejtsék. Az intézet erkölcsi nevelésre is kiterjedő foglalkozásai nagyon jó alkalmat teremtenek arra, hogy a fogvatartottak a szabadulás utáni életük megtervezéséhez tanácsot kapjanak, értékrendjük, világlátásuk a helyes irányba fejlődjön.
A fogvatartottak pszichés gondozását, mentálhigiénés problémáinak kezelését ugyanakkor egyetlen pszichológus végzi, aki a felnőtt fogvatartottakkal és a személyi állománnyal is foglalkozik. Hangsúlyozom, hogy egy zárt közösségben hatványozottan jelentkeznek különböző pszichés problémák, betegségek, amelyek kezelése gyakran hosszabb időt vesz igénybe. Nem hagyható figyelmen kívül az sem, hogy az intézetbe bekerülő fiatalok esetében gyakoribbak a viselkedésproblémák, fejletlen a problémamegoldó- és konfliktuskezelő képességük.
A felnőtt és a fiatalkorú fogvatartottak rendszeres ellátásához nem tartom elengedőnek az intézményben rendszeresített egyetlen pszichológusi státuszt. Álláspontom szerint a szakemberhiány közvetlenül veszélyezteti a fogvatartottak lelki egészséghez való jogát.
A vizsgálat során az intézet orvosa úgy nyilatkozott, hogy a fiatalkorú fogvatartottak többsége dohányzik. A rendelkezésre álló statisztikai adatok szerint országos szinten a 14-18 év közötti fiatalkorú fogvatartottak 83,5%-a, a 18-21 év közöttiek 89,6%-a dohányzik5. Bár az intézet boltjában ők nem vásárolhatnak dohányárut, csomagban kaphatnak. Ebben az esetben a büntetés-végrehajtási intézet vezetői megadottnak tekintik a szülői hozzájárulást a fiatal dohányzásához. A csomagban érkezett cigarettát az intézet dolgozói kötelesek átadni a fiatalkorúnak. Ennek megfelelően az intézetnek dohányzó zárkát is működtetnie kell. Az AJB-2323/2012. számú jelentésemben már rámutattam, hogy „a fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézeteiben dohányzó zárka kialakítása nem engedhető meg. A fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézete ugyanis a büntetés-végrehajtási intézetekhez képest speciális intézmény, ezt a büntetés-végrehajtást szabályozó joganyag is kifejezésre juttatja. A fiatalkorúak bv. intézetében a fogvatartottak jelentős hányada ugyanis 18. életévét be nem töltött személy, akiknek egészségét a törvényi szabályozás fokozott védelemben részesíti. Ezt juttatja kifejezésre a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény 16/A. § (3) bekezdése azzal, hogy tilos tizennyolcadik életévét be nem töltött személy részére dohányterméket értékesíteni, illetve kiszolgálni.” 
A fentieken túl felhívom a figyelmet arra is, hogy a Gyermekjogi Egyezmény alapelvként rögzíti, hogy az állam, az állam szervei, a hatóságok, a szülők, a gyám és a gyermekért törvényesen felelős más személyek kötelesek a gyermeket érintő döntéseikben a „gyermek mindenekfelett álló érdekét” figyelembe venni. A gyermekek speciális védelmét biztosító jogok csoportjába tartozó rendelkezések a gyermek fokozott védelmét szolgálják bizonyos káros hatások, illetve kizsákmányolás esetén, mégpedig úgy, hogy az államokra rónak kötelezettségeket. Különleges védelemre jogosultak a fogyatékos, a családot nélkülöző, a kisebbségekhez tartozó gyermekek, továbbá a rendkívüli helyzetben lévő (menekült, fegyveres konfliktusokban érintett, bűncselekmény elkövetése miatt szabadságuktól megfosztott) gyermekek is. 
Az Alaptörvény értelmében a gyermekekre vonatkozó védelem megvalósításának formái magukba foglalják a vonatkozó jogi szabályozás kidolgozását, a gyermek jogainak esetleges korlátozását és a gyermek szabadságszférájának biztosítását (állami be nem avatkozás által is), addig a gyermekekről való gondoskodás a család és az állam tevőleges kötelezettségeit jelenti. A gyermeket a védelem elsősorban a családja részéről illeti meg, a gyermekről való gondoskodás a család és az állam feladata. A családban élő gyermeknek alanyi joga van a gondoskodáshoz mind a család, mind az állam részéről, nincs azonban alanyi joga a gondoskodás meghatározott megvalósulási formáihoz6.
Mindezekre tekintettel a már hivatkozott AJB-2323/2012. számú jelentésemben hangsúlyoztam, hogy „a fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézetében a fogvatartottak részére dohányzó zárka kijelölése, illetve az abban való elhelyezése, önmagában a fiatalkorú fogvatartottak dohányzásának engedélyezése a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, a gyermek védelméhez, valamint az egészséghez való joggal összefüggésben visszásságot okoz”, mely véleményemet továbbra is, változatlanul fenntartom. Fontosnak tartom ugyanis, hogy a szabad társadalomban lényeges változások történtek a dohányzás területén, amit a büntetés-végrehajtás szervezete nem hagyhat figyelmen kívül. A szervezet eddig a tűrés állapotában volt, amelyet fel kell váltania az egészségtudatos nevelésnek, a fiatalkorúakat az egészséges életmód elsajátítására kell ösztönözni. Ezért a hivatkozott jelentésemben megfogalmazott, a nemdohányzók védelméről szóló törvény és a büntetés-végrehajtást szabályozó joganyag összhangjának megteremtését, valamint az IM rendelet csomagban beküldhető tárgyak körét szabályozó mellékletének módosítását mellőzhetetlennek tartom.
A helyszíni ellenőrzés időpontjában a fogvatartottak egészséges környezethez való jogával, illetve az intézet környezetvédelmet érintő működésével összefüggésben visszásság vagy annak közvetlen veszélye nem merült fel. Ebben az intézetben találkoztam először azzal, hogy a zárkák felszereltségéhez tartozik a ruhaszárító, ami biztosítja a fogvatartottak emberi méltóságának érvényesülését. 
A helyszíni vizsgálat tapasztalatai ismét arról győztek meg, hogy a kis létszámú intézetben, egy-két-három fős zárkában való elhelyezés megfelelően biztosítja a fiatalkorú fogvatartottak speciális jogainak az érvényesülését. 

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében: 
I.	Az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, hogy vizsgáltassa meg a Baranya Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet állománytáblája módosításának, a pszichológusi státuszok emelésének, valamint az ahhoz szükséges anyagi fedezet központi biztosíthatóságának lehetőségét.
II.	Az Ajbt. 37. §-a alapján kérem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, valamint a belügyminisztert, hogy az AJB-2323/2012. számú jelentésemben a jogalkotással összefüggésben tett javaslataim megvalósítása érdekében mielőbb tisztázzák, hogy a hatályos jogi környezetet hogyan kell átalakítani annak érdekében, hogy a fiatalkorúak elhelyezésére szolgáló büntetés-végrehajtási intézetekben a dohányzás tilalmának érvényt lehessen szerezni..

Budapest, 2012. június 28.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet 1: Az alkalmazott jogszabályok
2011. évi CXI. törvény az alapvető jogok biztosáról (Ajbt.)
18. § (4) Az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat.
1991. évi LXIV. törvény a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről
1. cikk Az Egyezmény vonatkozásában gyermek az a személy, aki tizennyolcadik életévét nem töltötte be, kivéve, ha a reá alkalmazandó jogszabályok értelmében nagykorúságát már korábban eléri.
18. cikk 1. Az Egyezményben részes államok minden erejükkel azon lesznek, hogy biztosítsák annak az elvnek az elismertetését, amely szerint a szülőknek közös a felelősségük a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért. A felelősség a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért elsősorban a szülőkre, illetőleg, adott esetben a gyermek törvényes képviselőire hárul. Ezeket cselekedeteikben mindenekelőtt a gyermek mindenek felett álló érdekének kell vezetnie.
2. Az Egyezményben említett jogok biztosítása és előmozdítása érdekében a részes államok megfelelő segítséget nyújtanak a szülőknek és a gyermek törvényes képviselőinek a gyermek nevelésével kapcsolatban reájuk háruló felelősség gyakorlásához, és gondoskodnak gyermekjóléti intézmények, létesítmények és szolgálatok létrehozásáról.
40. cikk 1. Az Egyezményben részes államok elismerik a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt vagy abban bűnösnek nyilvánított gyermeknek olyan bánásmódhoz való jogát, amely előmozdítja a személyiség méltósága és értéke iránti érzékének fejlesztését, erősíti a mások emberi jogai és alapvető szabadságai iránti tiszteletét, és amely figyelembe veszi korát, valamint a társadalomba való beilleszkedése és abban építő jellegű részvétele elősegítésének szükségességét.
3. Az Egyezményben részes államok minden erejükkel azon lesznek, hogy előmozdítsák különleges törvények és eljárások elfogadását, hatóságok és intézmények létrehozását a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt vagy abban bűnösnek nyilvánított gyermekek számára és különösen
a) olyan legalacsonyabb életkort állapítsanak meg, amelyen alul a gyermekkel szemben bűncselekmény elkövetésének vélelme kizárt;
b) minden lehetséges és kívánatos esetben tegyenek intézkedéseket e gyermekek ügyének bírói eljárás mellőzésével való kezelésére, annak fenntartásával, hogy az emberi jogokat és a törvényes biztosítékokat teljes mértékben be kell tartani.
4. Rendelkezések egész sorát, így különösen a gondozással, az irányítással és a felügyelettel, a tanácsadással, a próbára bocsátással, a családi elhelyezéssel, általános és szakmai oktatási programokkal és nem intézményes megoldásokkal kapcsolatban rendelkezéseket kell hozni annak érdekében, hogy a gyermekek számára jólétüknek megfelelő, valamint helyzetükhöz és az elkövetett bűncselekményhez mért elbánást lehessen biztosítani.

1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.)
36. § (1) Az elítélt jogosult
a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra;

b) a hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és a büntetés-végrehajtási intézet által engedélyezett személyekkel való levelezésre, a levelek gyakorisága és terjedelme nem korlátozott;
c) legalább havonként látogató fogadására; ha a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága indokolja, az elítélt rácson keresztül beszélhet a látogatóval;
d) társadalmilag hasznos munka végzésére, a munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemre, munkavédelemre;
e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre;
g) a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére;
h) vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására;
i) a személyi tulajdonához fűződő jogainak védelmére;
j) a szabadulása utáni munkába állása és letelepedése érdekében a munkáltató, valamint karitatív szervezetek megbízottjával és pártfogóval való érintkezésre;
k) naponként legalább egy órai szabad levegőn tartózkodásra;
l) pihenésre, szabadidőre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra;
m) önképzésre, sajtótermékek megrendelésére, a büntetés-végrehajtási intézet művelődési és sportolási lehetőségeinek igénybevételére;
n) általános iskolai, indokolt esetben középfokú, valamint felsőfokú tanulmányok folytatására, a vizsgákra való felkészüléshez a jogszabályban meghatározott tanulmányi és vizsgaszabadságra;
Az elítéltek nevelése
38. § (1) A szabadságvesztés végrehajtásának feladata, hogy fenntartsa az elítélt önbecsülését, fejlessze a felelősségérzetét, és ezzel elősegítse, hogy felkészüljön a szabadulása utáni, a társadalom elvárásának megfelelő önálló életre.
(2) Az (1) bekezdésben megjelölt feladat végrehajtása érdekében fel kell használni a szükséges gyógyító, oktató, erkölcsi és szellemi erőforrásokat, biztosítani kell a rendszeres munkavégzés feltételeit.
VII. cím
A fiatalkorúakra vonatkozó rendelkezések
48. § (1) Az I-VI. cím rendelkezéseit a jelen címben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni azokra az elítéltekre, akiknek a szabadságvesztést a fiatalkorúak börtönében vagy a fiatalkorúak fogházában kell letölteniük.
(2) A szabadságvesztés végrehajtása során különös gondot kell fordítani a fiatalkorú nevelésére, oktatására, személyiségének fejlesztésére és testi fejlődésére.
(3) A fiatalkorúak büntetésvégrehajtási intézetében felnőttkorú elítéltek csak az intézet működése érdekében helyezhetők el.
49. § (1) A fiatalkorúak szabadságvesztését külön büntetésvégrehajtási intézetben kell végrehajtani.
(2) A fiatalkorúak börtönének, illetőleg a fiatalkorúak fogházának rendje - a fiatalkorúak életkori sajátosságaiból fakadó eltérésekkel - a börtön, illetve a fogház rendjének felel meg.
50. § (1) Biztosítani kell, hogy a fiatalkorú szakmunkás-, illetőleg betanítottmunkás-képzésben vegyen részt, és lehetővé kell tenni, hogy középfokú tanulmányokat folytasson.
53/A. § A fiatalkorú gyógyszert, gyógyászati segédeszközt térítés nélkül kap.

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól
Az elhelyezési körlet, a zárka és a lakóhelyiség
135. § (1) Az intézetben az elítéltek elhelyezésére körletet, azon belül zárkákat és lakóhelyiségeket kell kialakítani.
(2) Zárka az elítéltek elhelyezésére szolgáló olyan helyiség, amelynek ajtaja, ablaka (a továbbiakban: nyílászárók) a külön rendelkezésekben meghatározott biztonsági követelményeknek megfelel. A zárkában folyó vízzel ellátott mosdót, illetve - az ön- vagy közveszélyes magatartást tanúsító elítéltek elhelyezésére kialakított zárka kivételével - elkülönített, lehetőség szerint önálló szellőzésű WC-t kell létesíteni.
137. § (1) A zárkában (lakóhelyiségben) elhelyezhető létszámot úgy kell meghatározni, hogy minden elítéltre lehetőleg hat köbméter légtér, és lehetőség szerint a férfi elítéltek esetén három négyzetméter, a fiatalkorúak, illetve a női elítéltek esetén három és fél négyzetméter mozgástér jusson.
(2) A mozgástér meghatározása szempontjából a zárka (lakóhelyiség) alapterületéből az azt csökkentő berendezési és felszerelési tárgyak által elfoglalt területet figyelmen kívül kell hagyni.
146. § (1) Az intézetben
a) orvosi rendelőt, betegszobát, fertőző elkülönítő szobát,
b) a befogadóképességnek megfelelő számú fürdőhelyiséget,
c) konyhát és a lehetőségek szerint közös étkezőhelyiségeket,
d) látogató helyiséget, a védővel, valamint más személyekkel történő hivatalos érintkezés céljára alkalmas helyiséget,
e) könyvtárat, a szabadidő eltöltésére, a közös foglalkozásra és a közös vallásgyakorlásra szolgáló helyiségeket,
f) a szabad levegőn való tartózkodásra, illetve a sportolásra alkalmas területet
kell kialakítani.
(2) A kijelölt intézetekben az elítéltek iskolai oktatásához, szakirányú képzéséhez tantermet kell létesíteni.
(3) A látogatóhelyiséget úgy kell berendezni, hogy szükség esetén az elítéltek a látogatóktól térelválasztó elemmel vagy más módon elkülöníthetők legyenek. A helyiség közelében WC-t kell kialakítani.
196. § (1) A szabadságvesztés végrehajtása során az elítéltet támogatni kell, hogy felkészülhessen a szabadulás utáni életre. Ennek érdekében a szabadulás várható időpontja előtti hat hónaptól a pártfogó felügyelő az intézetben a szabadulók részére - külön jogszabályban meghatározott kérdésekben - tájékoztatást, felvilágosítást nyújt, egyéni kérésre személyesen hallgatja meg és segíti az elítéltet.
d) akinek a szabadságvesztés hátralévő részét kegyelemből elengedték vagy mérsékelték, a jogszabályban, illetve a kegyelmi döntésben megállapított napon,
e) akinek ügyében a Kúria felülvizsgálati eljárás, illetve a törvényesség érdekében lefolytatott jogorvoslati eljárás, vagy jogegységi eljárás keretében szabadlábra helyezéséről határoz, a Kúria határozata kihirdetésének napján,

5/1998. (III. 6.) IM rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról
6. § (1) A fogvatartottat befogadáskor közegészségügyi és járványügyi szempontból egészségügyi szakdolgozó megvizsgálja. Betegséget terjesztő vagy okozó rovarok észlelése vagy egyéb fertőző megbetegedés gyanúja esetén a fogvatartottat el kell különíteni, közösségbe helyezni csak a bv. orvos írásbeli engedélyével lehet.
(2) Befogadás után legkésőbb 72 órával a fogvatartottat a bv. orvos megvizsgálja, rögzíti a fogvatartott kórelőzményi adatait, általános egészségi állapotát, fizikális státuszát, valamint elbírálja a munkaképességét.
8. § (1) A fogvatartottak részére biztosítani kell évente tüdőszűrésen (ernyőképszűrés), fogászati szűrésen, a nőknek nőgyógyászati szűrésen való részvétel lehetőségét.
(2) A tüdőszűrést a területileg illetékes, illetve a kijelölt tüdőgondozók, a fogászati szűrést a bv. intézetek fogorvosai, a nőgyógyászati szűrést a Központi Kórház, illetve a kijelölt szakorvosok végzik.
(3) A HIV szűrővizsgálat a bv. orvos tájékoztatását követően önkéntes alapon, a fogvatartott kérésére végezhető. Az eljárási rend betartásával lehetőség van anonim szűrővizsgálatra is. A szűrővizsgálatot a külön jogszabályban meghatározott laboratóriumok végzik.
(4) Az egyéb szűrővizsgálatokra a külön jogszabályok az irányadók.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának 1-1/35/2008. (IK.Bv. Mell.2.) OP intézkedése a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III.6.) IM rendelet végrehajtásáról
18. A gümőkóros beteget, továbbá azt, akinél a szűrővizsgálaton vagy egyéb orvosi vizsgálaton a kivizsgálás szükségességét állapították meg – a járványügyi szabályok betartása mellett – a Központi Kórházba kell beutalni.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának 1-1/44/2010. (VII.14.) OP intézkedése 
III. Pszichológus feladatai
1. Fogvatartotti pszichológiai ellátás
A munkaszervezésénél irányadó szempont az ellátandók létszámának behatárolása. A lehetőségek függvényében törekedni kell arra, hogy a pszichológus maximum 150-200 fogvatartott, speciális csoportoknál (fiatalkorúak, életfogytig tartó szabadságvesztés büntetést töltök, gyógyító-nevelő csoport, HIV körlet stb.) 50-70 fogvatartott gondozását végezze.

A Miniszteri Bizottság Európai Börtönszabályokról szóló Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára (Európai Börtönszabályok)
Egészségügyi ellátás
40.2. A fogvatartottak számára a jogi helyzetükre alapozott hátrányos megkülönböztetés nélkül kell elérhetővé tenni az egészségügyi szolgálatokat.
40.3. A büntetés-végrehajtási intézet egészségügyi szolgálatainak törekedniük kell minden testi vagy mentális betegség, valamint azon hiányosságok vagy fejlődési rendellenességek kiszűrésére és kezelésére, amelyekben a fogvatartottak esetleg szenvednek.
40.5. Ennek érdekében, minden fogvatartottnak részesülnie kell a szükséges orvosi, sebészeti, pszichológiai ellátásban, azokat is ideértve, amelyek szabad környezetben állnak rendelkezésre. 
V. Vezetés és személyi állomány
A büntetés-végrehajtási intézet, mint közszolgálat
72.3. A személyi állomány feladatai sokkal többet jelentenek egyszerű őrfeladatoknál és a személyi állománynak figyelembe kell vennie azt, hogy pozitív foglalkozási és segítőprogram révén meg kell könnyítenie a fogvatartottak társadalmi beilleszkedését büntetésük letöltése után.
Szakszemélyzet
89.1. A személyi állományban, amennyiben lehetséges, kellő számban lenniük kell szakembereknek, például pszichiátereknek, pszichológusoknak, szociális munkásoknak, nevelőknek, műszaki oktatóknak, tanároknak, vagy testnevelő-, illetőleg sporttanároknak

Melléklet 2: Lábjegyzet
1 9/1992. (I. 30.) AB határozat
2 75/1995. (XI. 21.) AB határozat
3 AJB-4541/2010. számú jelentés
4 79/1995(XII.21.) AB határozat
5 A börtönökben pl. Ausztriában 16 év alatt nem dohányozhatnak, 16 év felett pedig nem javasolt, Csehországban 16 év alatt sem javasolt, Horvátországban engedélyezett a dohányzás a fiatalkorú fogvatartottak körében. Bajorország tiltja a dohányzást a fiatalkorúak börtöneiben, Svájcban pedig az értékesítés tiltott 18 év alatt.
6 79/1995. (VI.30.) AB hat.