Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-3637/2012. számú ügyben
(kapcsolódó ügyek: 1534/2012, 1541/2012, 3659/2012, 4454/2012.)

Előadó: dr. Kéri Szilvia
Az eljárás megindítása
Több panaszos kérte a segítségemet a Budapest területén a települési folyékony hulladék szállítási közszolgáltatás igénybevételéért fizetendő díj új számítási szabályai miatt. A panaszosok szerint a 2012. január 1-jétől alkalmazandó önkormányzati rendelet megváltoztatta a közszolgáltatásért fizetendő díj számítására vonatkozó addigi szabályozást úgy, hogy a továbbiakban nem az elszállított folyékony hulladék mennyisége után, hanem a fogyasztott (számlázott) ivóvízmennyiség alapján kell azt kiszámítani. Véleményük szerint a szikkasztók esetében az elszivárgott szennyvízre tekintettel különbség adódik a fogyasztott vízmennyiség és az elszállított folyékony hulladék mennyisége között, így olyan munkáért számítanak fel díjat, amely nem jár ellenszolgáltatással. 
Vitatták a Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Kft. (a továbbiakban: Közszolgáltató) által meghatározott azon feltételeket is, amelyek teljesítése esetén a szolgáltatást igénybe vevő a települési folyékony hulladék elszállításáért megállapított „régi” díjfizetési rendszerben – vagyis az elszállított mennyiséget alapul vevő díj kalkulációban – maradhat.
Az sem tisztázott, hogy az ivóvízmennyiség alapján a közszolgáltatásért kéthavonta kiállított számla, és a ténylegesen igénybe vett szolgáltatás közötti elszámolás hogyan történik. 
Továbbá kérdéses, hogy önkormányzati rendelet meghatározhatja-e, hogy a kötelező közszolgáltatást egy évben, minimum egyszer igénybe kell venni, illetve ha a műtárgy kapacitására tekintettel egész évben nem szükséges a közszolgáltatás igénybevétele, úgy az erre vonatkozó mentesség igazolásának módja is tisztázatlan.
A panaszok alapján felmerült a jogállamiság elve és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való alapvető jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja, ezért vizsgálatot indítottam.
Az ügyben Budapest Főváros Közgyűlésének a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendeletét, és a Közszolgáltató gyakorlatát vizsgáltam.
A vizsgálat során megkerestem a Közszolgáltatót és Budapest Főváros Önkormányzat Főpolgármesteri Hivatal főjegyzőjét, a főpolgármestert, valamint Budapest Főváros Kormányhivatalát.

Az érintett alapvető jogok és értékek
–	a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)
–	tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”) 

Az alkalmazott jogszabályok
–	az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény módosításáról, valamint a hiteles tulajdonilap-másolat igazgatási szolgáltatási díjáról szóló 1996. évi LXXXV. törvény (a továbbiakban: 1996. évi LXXXV. törvény)
–	az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (a továbbiakban: Inytv.)
–	a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.)
–	a települési hulladékkal kapcsolatos tevékenységek végzésének feltételeiről szóló 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendelet)
–	a Nemzeti Települési Szennyvíz-elvezetési és -tisztítási Megvalósítási Programról szóló 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet)
–	a hulladékkezelési közszolgáltató kiválasztásáról és a közszolgáltatási szerződésről szóló 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet)
–	a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet)
–	a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet)
–	a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet eltérő hatálybalépéséről szóló 94/2011. (XII. 30.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: 94/2011. (XII. 30.) Főv. Kgy. rendelet)
–	a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet eltérő szöveggel történő hatálybalépéséről szóló 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. rendelet)

A megállapított tényállás
1. A jogszabály alkalmazására történő felkészülési idő
Budapest Főváros Közgyűlése az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelettel fogadta el a főváros települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásának szabályozását, amely a 19. § (1) bekezdés szerint eredetileg 2012. január 1-jén lépett volna hatályba, vagyis ettől az időponttól kezdve kellett volna alkalmazni az új díjfizetési rendszert.
A 94/2011. (XII. 30.) Főv. Kgy. rendelet azonban a hatálybalépést 2012. március 1-jére módosította.
Ezt követően a 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. rendelet a már kihirdetett, de még hatályba nem lépett 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szövegét módosította. Ez a módosító rendelet a kihirdetése napján lépett hatályba. 
Ez a módosítás azt a célt szolgálta, hogy azon ingatlanok esetében, ahol vezetékes ivóvíz van, de nincs lehetőség a közcsatornára kötésre, 2012. március 1. és 2013. március 1. közötti időszakra eltérő szabályozást tegyen lehetővé. Ennek alapján az ingatlantulajdonos külön igényelheti a Közszolgáltatótól, hogy a települési folyékony hulladékkezelés általa fizetett egységnyi díja ebben az időszakban – az ingatlanon mért ivóvízfogyasztáson alapuló elszámolás helyett – kivételesen az ingatlanon elszállításra átvett települési folyékony hulladék mennyisége alapján, a rendelet 17. § (1) bekezdés c) pontja szerint kerüljön megállapításra. Ehhez szükséges az egyéni igénybejelentés. 
A módosítás vezette be tehát annak a lehetőségét, hogy az új általános szabálytól eltérően bizonyos ingatlantulajdonosi kör átmeneti időre szóló kivételes díjfizetést igényelhessen.
A fenti rendelkezés 2012. március 1-jén lépett hatályba, a kérelmeket pedig 2012. március 19. és április 13. között kellett benyújtani személyesen, a Közszolgáltató által meghatározott mellékletekkel együtt. 
Fentiek alapján nem kizárt, hogy a 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. módosító rendelet a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény rendelkezéseivel1 ellentétes szabályozást tartalmaz.
Budapest Főváros Kormányhivatalhoz tettem át azt a panaszt2, amely szerint az új díjszámítási módhoz, illetve az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendeletet módosító 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. rendelet által bevezetett élethelyzethez való alkalmazkodásra nem volt kellő felkészülési idő biztosítva. A fogyasztott ivóvíz mennyiség helyett az átvett szennyvíz mennyisége utáni díjszámítást így az átmeneti időre nem tudta igénybe venni a panaszos, továbbá a választási lehetőségről tájékoztatás sem volt elérhető.

2. Az új díjszámítási rendszer
A 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet tartalmazza a települési folyékony hulladék díjszámítására vonatkozó rendelkezéseket, az alábbiak szerint.
„10. § (1) A települési folyékony hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén az egységnyi díjtétel – a (3) bekezdésben foglaltak kivételével -
a) az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja, vagy
b) az ingatlanon keletkező folyékony hulladékmennyiség egységnyi térfogatának, illetve külön jogszabály alapján engedélyezett szennyvíz-elszikkasztás esetében az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja.
(2) Az (1) bekezdés b) pontja esetében szükséges az ingatlanon keletkező folyékony hulladék mennyiségének kiszámításánál az ingatlanon fogyasztott (számlázott) vízmennyiséget kell alapul venni az egységnyi díjtétel megállapításához.
(3) A Nemzeti Települési Szennyvíz-elvezetési és -tisztítási Megvalósítási Programról szóló 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kr.) hatálya alá tartozó településeken a folyékony hulladék kezelésének díját az (1) bekezdés b) pontjában és a (2) bekezdésben foglaltak alapján kell meghatározni a Kr. 2. §-ában meghatározott időpontoktól kezdődően, kivéve, ha a közműves szennyvíz elvezetéséhez és tisztításához szükséges beruházás
a) vízjogi létesítési engedélye jogerőre emelkedett vagy
b) támogatásáról a Környezet és Energia Operatív Program Irányító Hatósága által jóváhagyott döntés megszületett.”
E paragrafus (4) bekezdése sorolja fel azokat a tényezőket, amelyeket a számlázott vízfogyasztás alapú elszámolás esetén nem kell figyelembe venni a folyékony hulladék mennyiség meghatározásakor. A fizetendő közszolgáltatási díj az egységnyi díjtételnek, a szolgáltatási mennyiségnek, és a szolgáltatás gyakoriságának a szorzata, vagy az egységnyi díjtételnek és az ingatlanon keletkező folyékony hulladék mennyiségének a szorzata3.
A 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet szerin4 Budapest jelenleg a közműves szennyvíz- elvezetés kapcsán fejlesztéssel érintett település, így felmerült, hogy az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet a kormányrendelettel ellentétes szabályozást tartalmaz, ezért ezt a panaszt5 is áttettem a Kormányhivatalhoz.
Vizsgálatomat ezért nem terjesztettem ki annak megállapítására, hogy a főváros a 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet 10. § (3) bekezdés a) és b) pontjaiban meghatározott kivételi kategóriákba beletartozik-e, így azt sem vizsgáltam, hogy az új díjszámítási rendszert a kormányrendeletnek megfelelően vezette-e be a Fővárosi Közgyűlés.

3. A főjegyző tájékoztatása
Az egyik, a díjfizetési feltételeket sérelmező panaszos azt kifogásolta, hogy a Közszolgáltató határozta meg azokat a feltételeket, amelyek teljesítése esetén a szolgáltatást igénybe vevő a települési folyékony hulladék elszállításáért megállapított „régi” díjfizetési rendszerben – vagyis az elszállított mennyiséget alapul vevő díj kalkulációban – maradhat. Véleménye szerint az átjelentkezés feltételei nem támaszthatók alá jogszabályi rendelkezésekkel. Kiemeli, hogy ahhoz nem szükséges hiteles tulajdoni lap másolat becsatolása, továbbá nem ért egyet az ivóvízmennyiség után kiállított megrendelés és teljesítés nélküli számlázási gyakorlattal, a beszedett díj előleg jellegével. 
A panasszal kapcsolatban tájékoztatást kértem a főjegyzőtől és a Közszolgáltatótól. Az utóbbitól továbbá arra is választ kértem, mi indokolta az átjelentkezési feltételek megállapítását, azok jogszabályi rendelkezéseken alapulnak-e, és hányszor kerültek módosításra a feltételek? Válaszlevelében a főjegyző válaszolt a Közszolgáltatónak feltett kérdéseimre is, és az alábbiakról tájékoztatott.
Az átmeneti kedvezményt bevezető 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. rendelet6 szerint a díjmegállapítás e módja az ingatlantulajdonos egyéni igénybejelentése alapján, a 2013. március 1-jéig terjedő időszakra választható. A közszolgáltatás e kivételes módjának igénybevételi feltétele az, hogy azt az ingatlantulajdonos a Közszolgáltató ügyfélszolgálati irodáin 2012. március 19. és április 13. között személyesen kérelmezze. 
A főjegyző szerint, mivel a rendeletmódosítás nem határozta meg, hogy az átjelentkezőknek milyen dokumentumokat kell csatolniuk ahhoz, hogy a Közszolgáltató ellenőrizni tudja, hogy a szerződéses jogviszony létrejött-e, az átjelentkezéssel kapcsolatos tudnivalókat a Közszolgáltató a honlapján közzétette.
Az átjelentkezés feltételeihez először az alábbi dokumentumok kellettek:
·	az ingatlan 30 napnál nem régebbi tulajdoni lapja,
·	a Fővárosi Csatornázási Művek Zrt. igazolása arra vonatkozóan, hogy az ingatlan bekötése a csatornára nem lehetséges (ezt az igazolást a Közszolgáltató szerzi be az FCSM Zrt-től),
·	a szolgáltató által kiállított korábbi számla. 
A tájékoztató nyomán beérkezett ügyféli észrevételeket figyelembe véve azonban a feltételeket néhány nap múlva megváltoztatták oly módon, hogy a hiteles tulajdoni lapon kívül elfogadják az önkormányzatok által hitelesített, pecséttel ellátott, aláírt tulajdoni lapokat is. Törölték a szennyvíz elszállítást igazoló korábbi számla becsatolásának szükségességét.
A főjegyző indokolása szerint a közszolgáltatás tekintetében az ingatlantulajdonos és a Közszolgáltató között jön létre a szerződéses jogviszony, ezért a tulajdonos részéről felmerülő bármilyen változási igény esetén a Közszolgáltató kérheti, hogy a másik fél hitelt érdemlően bizonyítsa a kérdéses ingatlanhoz fűződő jogviszonyát, amelyre közhiteles okmányként a tulajdoni lap szolgál.
Továbbá a csatornára történő rákötési lehetőség hiányáról az FCSM Zrt. rendelkezik nyilvántartással, az átjelentkezési formanyomtatvány pedig tartalmazta, hogy annak aláírásával az ingatlantulajdonos felhatalmazást ad a Közszolgáltatónak az igazolás beszerzésére. 
A megrendelés és szolgáltatás nélküli számlázással összefüggésben a főjegyző arról tájékoztatott, hogy 2012. március 1-jétől a Közszolgáltató az ingatlanon mért vízfogyasztás alapján jogosan bocsáthat ki ivóvízfogyasztás alapú számlát még akkor is, ha az ingatlantulajdonos a számla kibocsátásáig nem vette igénybe a közszolgáltatást, tekintettel az ivóvízfogyasztás mennyiségén alapuló díjszámításra. A díj és az elszállított hulladék mennyiség nincs közvetlen összefüggésben egymással, ezért nem merülhet fel el nem végzett szolgáltatás utáni számlázás még abban az esetben sem, ha az elszállított folyékony hulladék mennyisége lényegesen kevesebb, mint a fogyasztott víz mennyisége.

4. A főpolgármester tájékoztatása
A főpolgármester részére küldött megkeresésemben az alábbi kérdésekre kértem választ:
·	mi az új szabályozás célja,
·	melyek az új szabályozás legfontosabb elemei,
·	milyen várható költségnövekedéssel jár annak bevezetése a fogyasztók számára,
·	a közszolgáltatási díjakból származó bevételt milyen környezetvédelmi célokra használja fel a Fővárosi Önkormányzat, és mely jogszabály szabályozza ezt a kérdést,
·	milyen tervekkel rendelkezik a Fővárosi Önkormányzat a főváros teljes területére vonatkozóan a közcsatorna szolgáltatás biztosítására?
A főpolgármester válaszában kifejtette, hogy az új szabályozás célja a magasabb jogszabályoknak való megfelelés, tekintettel a 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet 10. § (2) és (3) bekezdéseire, amely szerint 2011. január 1-jétől az ivóvíz mennyiség adatai alapján kell számítani a díjat. Ennek végrehajtására alkották meg az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendeletet, amelynek hatálybalépését – annak érdekében, hogy a lakosságnak elegendő idő álljon rendelkezésre az alkalmazásra való felkészülésre – módosította a Közgyűlés, így az eredetileg tervezett 2012. január 1-je helyett március 1-jén lépett hatályba. A Fővárosi Közgyűlés 2012. február 29-i ülésen döntött arról, hogy átmeneti időre a közcsatornára be nem köthető ingatlantulajdonosok az elszállított mennyiség utáni díjfizetést választhatják. 
A korábbi közszolgáltatási gyakorlat szerint tehát a megrendelést követően történt az elszállítás, az elszállított mennyiség alapján számolták a díjat, és helyszíni fizetés volt. Az új rendszerben a vízmennyiség alapján számítják a díjat, és megszűnt a helyszíni díjfizetés, helyette a Közszolgáltató rendszeres időközönként számlát bocsát ki. 
A főpolgármester véleménye szerint a zárt, szivárgásmentes közműpótló műtárggyal rendelkező ingatlantulajdonosoknál az új rendszer díjcsökkenést eredményez. Többletteher azoknál jelentkezik, akik idáig nem vették igénybe a közszolgáltatást, vagy a szennyvizet ellocsolták, elszivárogtatták, vagy illegális csatornabekötéssel rendelkeztek. Az új díjfizetési rendszer azt a környezetvédelmi célt szolgálja, hogy ösztönözzön arra, hogy zárt szennyvíztárolót alakítsanak ki ott, ahol eddig ezt nem tették meg, illetve intézkedjenek a bekötés iránt ott, ahol a közcsatorna rendelkezésre áll, de arra nem kötöttek rá, Közölte továbbá, hogy a Közszolgáltató a beszedett díjból finanszírozza a közszolgáltatást. 
A Fővárosi Önkormányzat fejlesztési tervében szerepel EU-s támogatással megvalósítandó szennyvízcsatornák építése. A pályázat elbírálása még folyamatban van, pozitív döntés esetén a főváros 16 kerületében mintegy 237 km szennyvízcsatorna megvalósítása várható 2015. június 30-ig.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatásköröm tekintetében
Feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – a közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Az Ajbt. 18. § (2) bekezdése szerint közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv, a közüzemi szolgáltató, az egyetemes szolgáltató, az állami vagy európai uniós támogatás nyújtásában vagy közvetítésében közreműködő szervezet, a jogszabályban közszolgáltatásként megjelölt tevékenységet végző szervezet, valamint a jogszabályban előírt, kötelezően igénybeveendő szolgáltatást nyújtó szervezet. A közszolgáltatást végző szerv kizárólag e tevékenységével összefüggésben vizsgálható.
A konkrét vizsgálattal összefüggésben Budapest Főváros Önkormányzata, valamint a Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Kft. az ombudsman által vizsgálható közszolgáltatást ellátó (annak megszervezésében felelős) szervnek, illetve közszolgáltatónak minősülnek. A vizsgálat folytatásának lehetőségét az Ajbt. 20. § (1) bekezdése biztosítja számomra.

II. A vizsgált alapjogok tekintetében
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság számos határozatában kimondta, így a 9/1992. (I. 30.) AB határozatában is rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság alkotmányos követelményének egyik eleme az egységes jogértelmezésen alapuló jogalkalmazás. Nem lehet azonban világos, egyértelmű, és hatását tekintve kiszámítható a norma, ha nem biztosítja az egyértelmű eligazodást, alkalmazást. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az állami és önkormányzati döntések jogszabályoknak való megfelelőségét is. Alkotmánybíróság szerint a jogállamiság elvéből folyó követelmény, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket.
Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni. 
Az Alkotmánybíróság szerint a tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. A tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye7. Olyan jogalkalmazói eljárást foglal magában, amely a materiális jogállam értékrendjének megfelelően, a demokratikus alkotmányfejlődés során kikristályosodott alapelvek és szabályok alapján zajlik.
Az alkotmánybírósági gyakorlat alapján a tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az alapvető jogok biztosának gyakorlata szerint a jogállamiság elvéből fakadó egyes követelményeknek – amennyiben azok az adott kontextusban értelmezhetők – a közszolgáltatást nyújtó intézmények tevékenysége során is érvényesülniük kell: a jogbiztonság követelménye és a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog biztosítása az ügyfelek, szerződéses partnerek számára a közszolgáltatást nyújtó szervektől is elvárható.
A jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos tipikus visszásságok közé sorolható különösen az eljárások elhúzódása, a tényállás nem kellő mértékű tisztázása, a beadott kérelem, panasz érdemi vizsgálatának hiánya, vagy éppen az, ha a vizsgált szerv a kérelmet nem annak tartalma szerint bírálja el.

III. Az ügy érdemében 
1. A Közszolgáltató által meghatározott átjelentkezési feltételek
A Hgt. 20. § (1) bekezdése szerint „Az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban együtt: ingatlantulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni.”
A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást szervez, és tart fenn8. A Hgt. 23. §-a szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg – többek között – az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit, a szolgáltatás ingyenességét, a szüneteltetés lehetőségét, és a közszolgáltatással ellátott terület határait.
A közszolgáltató feladata az önkormányzati rendeletben előírt módon a települési hulladék ingatlantulajdonosoktól történő begyűjtése, elszállítása a települési hulladékkezelő telepre, illetőleg a települési hulladék kezelése, kezelő létesítmény üzemeltetése, a szolgáltatás folyamatosságának biztosítása9.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szerint az általános díjszabás alapja a fogyasztott ivóvíz mennyisége. A 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. rendelet azonban módosította a rendeletet, és megadta azt a lehetőséget, hogy azon ingatlanok esetében, ahol vezetékes ivóvíz van, de nincs lehetőség a közcsatornára kötésre, a tulajdonos 2012. március 1. és 2013. március 1. közötti időszakra igényelheti a Közszolgáltatótól, hogy a hulladékkezelés általa fizetett egységnyi díja ebben az időszakban – az ingatlanon mért ivóvízfogyasztáson alapuló elszámolás helyett – kivételesen az ingatlanon elszállításra átvett települési folyékony hulladék mennyisége alapján kerüljön megállapításra. 
Az igénylés egyetlen feltételeként pedig azt írta elő, hogy azt az ingatlantulajdonos a Közszolgáltató ügyfélszolgálati irodáin 2012. március 19. és április 13. között személyesen kérelmezze. A Fővárosi Közgyűlés rendelete más feltételt nem szabott.
A 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet 13. § (3) bekezdése szerint a közszolgáltatási szerződés tartalmazza a közszolgáltatás díjának megállapítására és beszedésére vonatkozó módszer leírását, a díjnak a szerződés megkötésekor érvényesíthető legmagasabb mértékét és a díj megváltoztatása érdekében alkalmazandó eljárást.
A Közszolgáltató honlapján elérhető közszolgálati szerződés10 2. számú módosítása is tartalmazza a 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. rendelet által bevezetett kedvezményt, de a kedvezmény igénybevételére vonatkozó egyéb feltételek itt sem kerültek megállapításra11. A honlapon elérhető üzletszabályzat12 szintén csak annyit tartalmaz, hogy azon ügyfelek esetében, akik átjelentkeztek, az elszállított mennyiség az alapja a díj meghatározásának, de további feltételeket az üzletszabályzat sem tartalmaz13.
A Közszolgáltató a közszolgáltatási tevékenységét a jogszabályoknak, az önkormányzati rendeletben foglaltaknak, és a közszolgáltatási szerződés szerint kell, hogy végezze. Ezen jogszabályok, illetve dokumentumok egyike sem rendelkezett azonban az átjelentkezés egyéb feltételeiről, csupán arról, hogy azt személyesen kell kérni a Közszolgáltató ügyfélszolgálati irodáin 2012. március 19. és április 13. között. 
Tartalmilag vizsgálva a Közszolgáltató által megállapított feltételeket, egyedül az FCSM Zrt. által kiállított igazolás tekinthető olyan dokumentumnak, amely alkalmas az igény jogosságának ellenőrizhetőségére, mivel a kedvezményes körbe azon ingatlanok tartoznak, ahol nincs lehetőség a közcsatornára kötésre. 
Az „Átjelentkezési lap” című formanyomtatvány 6. „Csatolt mellékletek” pontjában előírja a 30 napnál nem régebbi tulajdoni lap másolatát. Az Inytv. többféle másolat kiadását teszi lehetővé14, így teljes másolat, szemle, hiteles vagy nem hiteles másolat. A különböző másolatokért eltérő nagyságú igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni15. A kívánt melléklet meghatározása így nem tekinthető egyértelműnek, mert nem határozták meg, hogy melyik másolatra van szükség, illetve a hiteles tulajdoni lapon kívül elfogadott, az önkormányzatok által hitelesített, pecséttel ellátott, aláírt tulajdoni lap kategóriát a jogi szabályozás nem ismer.
A települési szilárd hulladék szállítási közszolgáltatással kapcsolatban a közszolgáltatók gyakorlatát vizsgálva egy korábbi jelentésemben16 megállapítottam, hogy a magasabb szintű jogszabályok keretei között az egyes önkormányzati rendeletek határozzák meg a szolgáltatást: az igénybevétel módját, gyakoriságát, idejét és helyét, valamint az ellenszolgáltatást, azaz a közszolgáltatásért fizetendő díjat is. Az ingatlantulajdonos és közszolgáltató között létrejövő szerződés minden lényegi elemét tehát jogszabály határozza meg. 
A Hgt. 23. §-a konkrétan meghatározza azokat a szabályozási tárgyakat, melyekben a törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására rendeletet alkot a képviselő-testület. Így a közszolgáltatás díjáról, a kedvezményekről és a mentességről az önkormányzatok rendeleteikben maguk döntenek. A szabályozás, vagyis a rendeletalkotás joga nem delegálható a Közszolgáltatóra. A Közszolgáltató a vonatkozó jogszabályok, így a Hgt. keretei között alkotott helyi rendeletek, valamint az önkormányzattal kötött közszolgáltatási szerződés előírásai alapján köteles ellátni feladatát.
Megállapítom, hogy a Közszolgáltató által az átjelentkezés feltételéül szabott mellékletek meghatározásával, illetve a feltételek időközben történt módosításával – különös figyelemmel az annak megtételére meghatározott rövid határidőre és a személyes megjelenési kötelezettségre – sérült a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye, és a tisztességes eljáráshoz való jog.

2. A kötelező igénybevétel kikényszerítése és a mentesség kérdésköre, ürítés gyakorisága
Több panasz érkezett arra vonatkozóan is, hogy a szolgáltató akkor is számlát küld, ha megrendelésre, és ezáltal tényleges szolgáltatásra nem került sor. Ezzel összefüggésben azt a számlázási gyakorlatot kifogásolták, amely szerint a Közszolgáltató egy évben négyszer előlegszámlát küld – amelyek a megrendelések gyakoriságától függetlenek, mivel a fogyasztott ivóvízmennyiség alapján számláznak –, kétszer pedig elszámoló számlát, amelynek során, ha a fogyasztó túlfizetésben van, igényelheti a visszafizetést vagy a következő számlázáskor a jóváírást.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szerint nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy a Közszolgáltató a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére rendelkezésre áll. Ezért az ingatlantulajdonos – a 9. § (2) bekezdésében foglaltak kivételével – akkor is köteles közszolgáltatási díjat fizetni, ha a Közszolgáltató igazolni tudja, hogy fölajánlotta az ingatlantulajdonosnak az e rendelet 9. § (5) bekezdés szerinti szolgáltatás nyújtását és a szolgáltatás nyújtására rendelkezésre állt, de a települési folyékony hulladék elszállítására azért nem került sor, mert az ingatlanról – a rendelkezésre álló ivóvíz-fogyasztási adatok ellenére – nem volt elszállítható települési folyékony hulladék, vagy egyébként az ingatlantulajdonos a 9. § (1)-(3) bekezdésekben előírtak ellenére nem tette lehetővé a Közszolgáltató számára a közszolgáltatás teljesítése érdekében az ingatlanra való bejutást17.
A 9. § (2) bekezdése szerint „(2) Az ingatlantulajdonos köteles az (1) bekezdés szerint gyűjtött települési folyékony hulladékra vonatkozó, az Önkormányzat által szervezett kötelező közszolgáltatást – az ingatlanon mért ivóvízfogyasztási adatok alapján kalkulált, vagy egyébként szükséges – rendszeres időközönként, de legalább évente egy alkalommal igénybe venni. Mentesül a közszolgáltatás kötelező igénybevétele alól az ingatlantulajdonos, ha
a) igazolja, hogy az ingatlanon keletkezett folyékony hulladék mennyisége az adott évben a közműpótló létesítmény kapacitását nem érte el.
b) a beépítetlen ingatlanán települési folyékonyhulladék nincs, vagy nem keletkezik, és ennek tényét írásban bejelenti a közszolgáltatónak.
c) a kérelmére elvégzett hatósági vizsgálat alapján az engedély másolatával igazolja a közszolgáltató felé, hogy az ingatlanán történő folyékonyhulladék-kezelés és -ártalmatlanítás a jogszabályoknak megfelelően történik. Ezen igazolási kötelezettségének az ingatlantulajdonos a kezelő-ártalmatlanító berendezés üzembe helyezésétől számított 15 napon belül köteles eleget tenni”.
A 9. § (5) bekezdés szerint „A Közszolgáltató az ingatlantulajdonos bejelentése alapján, a vele egyeztetett időpontban köteles a közszolgáltatást nyújtani.”
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 9. § (1) és (3) bekezdései az ingatlantulajdonos részére a hulladék gyűjtését, ennek a ténynek a Közszolgáltató részére történő bejelentését, a Közszolgáltató részére történő átadást (vagyis az egyeztetetett időpontban a szolgáltatás igénybevételét), és a díj megfizetését írja elő kötelezettségként.
A Hgt. 20. § (1) bekezdése szerint az ingatlantulajdonos köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló berendezések ürítéséből származó, el nem vezetett települési folyékony hulladékot gyűjteni, és a hulladékkezelőnek átadni. A települési önkormányzat képviselő-testülete pedig önkormányzati rendeletben állapítja meg a közszolgáltatás tartalmát, az ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit18. 
A települési önkormányzat a hulladékgazdálkodási feladatainak végrehajtása érdekében hozott önkormányzati rendeleteiben – törvényben vagy kormányrendeletben meghatározott módon és mértékben – illetékességi területére a más jogszabályokban előírtaknál szigorúbb hulladékgazdálkodási előírásokat is meghatározhat19.
A 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet meghatározza, hogy a közszolgáltatási szerződésben mit szükséges szabályozni. A közszolgáltató kötelességeként kell meghatározni a közszolgáltatás meghatározott rendszer, módszer és gyakoriság szerinti teljesítését20.
A 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendelet szerint a közszolgáltatás keretében a közszolgáltatónak az ingatlantulajdonostól, a gyűjtés helyéről a települési szilárd hulladékot a környezetvédelmi és a közegészségügyi követelményeknek megfelelően, rendszeresen, az önkormányzat rendeletében meghatározott gyakorisággal, a települési folyékony hulladékot pedig az ingatlantulajdonos előzetes bejelentése alapján, az ideiglenes tárolásra szolgáló létesítmény kapacitásától függően kell elszállítani21.
A 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendelet alapján tehát a települési folyékony hulladék esetében az átadás gyakoriságát, vagyis az ürítési gyakoriságot az ingatlantulajdonos bejelentése határozza meg, amit nyilván a tároló létesítmény műszaki tulajdonságai befolyásolnak. A szilárd hulladék szállítás esetében az önkormányzat rendeletben meghatározza a szállítás gyakoriságát, gyűjtőjáratként, míg a folyékony hulladék esetében nem. Ez alapján az önkormányzat rendeletében nem írhat elő meghatározott időközönkénti szolgáltatás igénybevételi gyakoriságot. Ennek megfelel az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet annyiban, amennyiben kimondja, hogy a Közszolgáltató az ingatlantulajdonos bejelentése alapján, a vele egyeztetett időpontban köteles a közszolgáltatást nyújtani. 
Az önkormányzati rendelet ugyanakkor azt is előírja, hogy az ingatlantulajdonos kötelessége az ingatlanon mért ivóvízfogyasztási adatok alapján kalkulált, vagy egyébként szükséges – rendszeres időközönként, de legalább évente egy alkalommal igénybe venni a közszolgáltatást. Ez az előírás a közszolgáltatás kötelező igénybevételét szeretné kikényszeríteni, azonban a 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendeletre tekintettel az ingatlantulajdonosnak csak az a kötelessége, hogy a létesítmény kapacitásától függően, vagyis az egyébként szükséges időközönként a szolgáltatást kötelezően igénybe vegye, így az évi legalább egy ürítés előírása nem felel meg a Korm. rendeletnek. Az önkormányzat törvényben vagy kormányrendeletben meghatározott módon és mértékben a más jogszabályokban előírtaknál szigorúbb hulladékgazdálkodási előírásokat is meghatározhat. A kormányrendelet miatt azonban a gyakoriság tekintetében az önkormányzat az ingatlantulajdonos bejelentésére van utalva, a kötelező igénybevételre más jellegű kényszerítő szabályt kell alkotni. 
A 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet szerint a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a Hgt. szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett, kivéve, ha az önkormányzat mentességet állapított meg, vagy a közszolgáltatás ingyenes. Nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy részére a közszolgáltató a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére rendelkezésre áll22.
Az ingatlantulajdonos kötelezettsége a hulladék gyűjtése, átadása, tehát a közszolgáltatás igénybevétele. Ezért a díjfizetés alól akkor sem mentesül, ha azt nem veszi igénybe. A díjfizetés alól csak akkor mentesül, ha az önkormányzati rendelet mentességben részesíti vagy ingyenes a szolgáltatás. 
A közszolgáltatási díjat a díj fizetésre kötelezett számla ellenében, meghatározott időszakonként, utólag köteles megfizetni23.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szerint a Közszolgáltató rendszeres időszakonként, a közszolgáltatás teljesítését követően számlát bocsát ki az ingatlantulajdonos által fizetendő közszolgáltatási díjról, mely alapján az ingatlantulajdonos a közszolgáltatási díjat a Közszolgáltató részére a kibocsátott számla alapján utólag, a számla kézhezvételétől számított 15 napon belül köteles kiegyenlíteni. Túlszámlázás esetén a többletösszeget és annak időarányos kamatait a közszolgáltató visszafizeti vagy az ingatlantulajdonos írásbeli kérelmére azt a soron következő díjfizetési kötelezettségbe beszámítja24.
A 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet meghatározza a közszolgáltatási szerződés tartalmát, így például abban meg kell határozni a közszolgáltatás díjának megállapítására és beszedésére vonatkozó módszer leírását, a díjnak a szerződés megkötésekor érvényesíthető legmagasabb mértékét és a díj megváltoztatása érdekében alkalmazandó eljárást25.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szabályaihoz képest a közszolgáltatási szerződés és az üzletszabályzat jóval részletesebb rendelkezéseket tartalmaz a számlázásra vonatkozóan. 
A közszolgáltatási szerződés a számlázásra vonatkozóan tartalmazza, hogy a közszolgáltatás rendeletben szabályozott módon való teljesítését követően egyenlő időközönként, évente összesen legfeljebb hat darab számlát állít ki ingatlanonként a közszolgáltatás ellenértékéről. Ebből az első, a második, a negyedik és az ötödik előlegszámla, a harmadik és a hatodik elszámoló számla. A számlázás a tárgyidőszakot követően, vagyis hatvan napot követően történhet26.
A Közszolgáltató üzletszabályzata azt tartalmazza, hogy a Fővárosi Vízművek Zrt. félévente olvassa le a vízmérő állásokat, tehát évente kétszer kap az ingatlanok tényleges vízfogyasztásáról adatokat. A közbülső időszakban az elmúlt öt év fogyasztási adatai alapján számolja a kéthavonta várható átlagos vízfogyasztást. Ezeket az adatokat adja át a Közszolgáltatónak. A Közszolgáltató kéthavonta számláz. Évi két elszámoló számlát, az elszámolások közötti időszakban a becsült fogyasztásokról négy előlegszámlát bocsát ki. Az elszámoló számla az azt megelőző két részszámlán becsült és a ténylegesen felhasznált mennyiség különbözetéről készül. Ha a becsült szennyvízmennyiség több mint a tényleges, a díjtöbblet a fogyasztó részére visszajár.
A 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet a díjfizetési kötelezettséget magához az átadási kötelezettséghez köti, vagyis aki kötelezett az átadásra, az díjat fizet. Így, ha nem veszi igénybe a szolgáltatást annak ellenére, hogy kötelezett erre, a díjat ekkor is meg kell fizetnie. Ennek a kötelező díjfizetésnek lehet az alapja az, ha a fogyasztott vízmennyiségnek megfelelően, azzal párhuzamosan számláz a Közszolgáltató27. 
Ezzel kapcsolatban utalni szeretnék arra, hogy a 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet ezen szabályozásának egyrészt célja lehet az, hogy az ingatlantulajdonost ösztönözze arra, hogy ne folyamodjon illegális hulladék elhelyezéshez vezető eszközökhöz (például a települési folyékony hulladék elszivárogtatása, ellocsolása, illegális csatornabekötés, vagy engedéllyel nem rendelkező egyéb vállalkozóval történő elszállíttatás), illetve gondoskodjon a megfelelő rendszerességű ürítésről. Másik célja lehet, hogy a Közszolgáltatót szolgáltatási kötelezettség folyamatos ellátása terheli, vagyis megrendelés esetén kötelező az elszállítás, a közszolgáltatást pedig – elsősorban – a díjból üzemelteti.
A szilárd hulladék szállítás kapcsán – a már fentebb hivatkozott jogszabályi rendelkezése alapján – az AJB 7481/2010. számú ügyben kifejtettem, hogy „Összességében a vonatkozó jogszabályok szerint a díjfizetési kötelezettség alól nem mentesülhet az, aki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe. A jogalkotónak a jogszabályokkal egyértelműen az volt a célja, hogy azokon a településeken, ahol biztosított a hulladék elszállítása, a tulajdonosok kötelezően megfizessék a közszolgáltatás díját.” A jelentés utalt az 52/2000. (XII. 18.) AB határozatban foglaltakra, amely szerint a beadványtevő aggályosnak tartotta, hogy „a hulladék rendszeres gyűjtésébe bekapcsolt területen a szolgáltatási díjat abban az esetben is meg kell fizetni, ha az ingatlanok tulajdonosai, bérlői nem adnak ki hulladékot.” Az Alkotmánybíróság a hivatkozott határozatában felhívja a figyelmet, hogy „az Ör. kifogásolt szabálya azt célozza, hogy a nagyközség közigazgatási területén a hulladéktermelők aktív közreműködésének hiánya ne akadályozza a környezetvédelmi és közegészségügyi célok megvalósítását. A szervezett módon történő gondoskodás az egyetlen hatásos módja a hulladéktermelők, illetőleg a hulladék elszállításában, elhelyezésében érdekelt személyek és szervezetek önkényétől függő, rendezetlen hulladéklerakás megakadályozásának és az ebből fakadó súlyos környezeti és közegészségügyi veszélyhelyzetek megelőzésének, kiküszöbölésének. Az ingatlanok tulajdonosai, bérlői – életszerű megítélés szerint – szükségképpen bocsátanak ki olyan háztartási szemetet, amely a környezetet veszélyeztetheti. Aligha képzelhető el, hogy a háztartás körül keletkezett mindenfajta szemetet természetes úton, környezeti szennyezés elkerülésével semmisítenek meg. A környezetvédelmi és a közegészségügyi célok védelmére az Ör. főszabályként előírja az ingatlant ténylegesen használók szolgáltatási díjfizetési kötelezettségét.”
A települési folyékony hulladék esetében ugyanúgy fennáll az a közérdek, hogy ez a hulladék is a környezetvédelmi és közegészségügyi szabályoknak megfelelően, ellenőrzött körülmények között kerüljön elhelyezésre, elkerülendő a környezetszennyezést és fertőzésveszélyt, és ezáltal érvényesüljön az egészséges környezethez és az egészséghez való alapjog.
Az egyik hozzám forduló panaszos szerint, aki mivel egyedül lakik, a közműpótló létesítmény tárolókapacitását egész évben nem használja ki, ezért nem kerül sor hulladékszállításra sem. A Hgt. szerint csak az mentesül a díjfizetés alól, akit az önkormányzati rendelet mentesít.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. Rendelet meghatározza a mentesség eseteit a már idézett 9. § (2) bekezdésében. Az a) pont szerint mentesül az, aki igazolja, hogy az ingatlanon keletkezett folyékony hulladék mennyisége az adott évben a közműpótló létesítmény kapacitását nem érte el. Ez az eset tehát életszerű lehet, hiszen a panaszos is erre hivatkozik. A mentesség igénybevételére vonatkozó rendeleti szabály azonban nem egyértelmű. Kérdéses, hogy ezt a tényt egyáltalán milyen módon lehet igazolni, mit fogad el a Közszolgáltató igazolásnak, illetve, ha az igazolás ténye megfelelő, ezt a mentességet mikortól és meddig lehet igénybe venni, ha már igénybe vette, mikor fog a számlázásban is megjelenni. 
Ezzel kapcsolatban szeretném felhívni a figyelmet arra, hogy a települési önkormányzat az a szerv, ami egyszerre képviseli az ingatlantulajdonos és a Közszolgáltató érdekeit. Ehhez elsősorban az szükséges, hogy a helyi rendelet és a Közszolgáltatóval kötött közszolgáltatási szerződés kellően részletesen meghatározza a közszolgáltatás minden elemét, és a felek jogait és kötelezettségeit. Vagyis, az ingatlantulajdonosok esetében tartalmazzon kellően egyéniesített megoldásokat, – ezzel is elősegítve a kötelező igénybevétel lakossági elfogadását – például rendelkezzen az egyszemélyes háztartások vagy nyugdíjasok által igénybe vehető kedvezményekről, a számlázási eljárás részletes szabályairól. A Közszolgáltató gyakorlatát, teljesítését pedig – mint szerződéses partnerét – ellenőrizze. A Közszolgáltató felé pedig garantálja – szabályalkotási és behajtási szinten -, hogy a feladatellátáshoz szükséges, az ingatlantulajdonos által fizetendő díj megfizetésre kerüljön28.
Mindezek alapján megállapítom, hogy a Fővárosi Közgyűlés által az ürítési gyakoriság, és a közműpótló létesítmény kapacitásához köthető mentesség igénybevételére vonatkozó feltételek hiányos meghatározásával sérült a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye, és a tisztességes eljáráshoz való jog.

3. A 10%-os locsolási kedvezményről és a locsolási mellékmérő kedvezmény igénybevételéről való lemondás és a számlázás az elszállított mennyiség esetében
Az „Átjelentkezési lap” című formanyomtatvány tartalmazza, hogy aki a kitöltésével a „régi” díjfizetési rendszert választja, „Kijelentem, hogy ezzel egyidejűleg a teljes vízfogyasztás után biztosított, 10%-os locsolási kedvezményről és az elkülönített locsolási mellékmérő kedvezmény igénybevételéről lemondok.” 
A panaszos által megküldött, a Közszolgáltató honlapján közzétett tájékoztató szerint „Az átjelentkező lakos kéthavi gyakorisággal a vízóráján átfolyt ivóvízmennyiség után számlát kap. Az elszámolás mindaddig ezen a módon történik, amíg a fogyasztó nem rendel szállítást. Ha a Közszolgáltató szállítást végez, a vízórán mért mennyiség utáni, addig kiszámlázott összes befizetése az ügyfél folyószámlán túlfizetéssé válik. A szállított szennyvízmennyiség alapján történő elszámolású ügyfeleknél a számlán az alábbi tételek jelennek meg: 
A szállított szennyvízmennyiség alapú közszolgáltatás ellenértékének számlasora, mint fizetendő tétel. A korábbi vízóra alapú elszámolás számlázása kapcsán eszközölt befizetés, mint az előző sorban található fizetendő összeget csökkentő tétel. Az előző számlázás óta az ingatlan vízóráján mért (vagy becsült) ivóvízmennyiség alapján kiszámlázott díj, mely a közszolgáltatás újabb szállításáig fizetendő előlege”.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet már idézett 19. § (4) bekezdése szerint „A rendelet 17. §29 (1) bekezdés a) pontjának hatálya alá tartozó azon ingatlanok esetében, ahol nincs lehetőség a közcsatornára kötésre az ingatlantulajdonos 2012. március 1. és 2013. március 1. közötti időszakra külön igényelheti a Közszolgáltatótól, hogy a települési folyékony hulladékkezelés általa fizetett egységnyi díja az ingatlanon mért ivóvízfogyasztáson alapuló elszámolás helyett kivételesen – a megadott időszakon belül – az ingatlanon elszállításra átvett települési folyékony hulladék mennyisége alapján, a rendelet 17. § (1) bekezdés c) pontja szerint kerüljön megállapításra (…)”.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 17. § (1) bekezdés c) pontja szerint „Egységnyi díjtétel az ingatlanon keletkező folyékony hulladékmennyiség egységnyi térfogatának kezelési díja. Az ingatlanon keletkező települési folyékony hulladék mennyiség kiszámításánál a vezetékes ivóvízzel el nem látott ingatlan esetén az ingatlanon elszállításra átvett folyékony hulladékmennyiséget kell alapul venni”.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 17. § (2) bekezdése szerint „Az ingatlanon elszállításra átvett települési folyékony hulladék mennyiségét a Közszolgáltató szippantó gépjárművébe beépített szintmérő (szintjelző) alapján kell meghatározni”.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 16. § (2) bekezdés d) és e) pontjai szerint „A hulladék mennyiségének meghatározásánál nem vehető figyelembe: (…) az év meghatározott időszakában locsolási célú felhasználásra figyelembe vett ivóvízmennyiség, amely nem lehet kevesebb, mint az adott időszakhoz tartozó vízhasználat 10%-a; (…) a házi ivóvízvezeték hálózatra a víziközmű-szolgáltató és a -fogyasztó ingatlantulajdonos írásbeli megállapodása, illetőleg a víziközmű-szolgáltató hozzájárulása szerint telepített mellékvízmérőn mért elkülönített locsolási vízhasználat, ha a d) pont szerinti kedvezmény igénybevételére nem kerül sor.”
A „Közszolgáltatási szerződés a települési folyékony hulladék kezelésére, szennyvíziszap kezelésére, környezetvédelmi monitoring gépjármű üzemeltetésre 2. sz. módosítása” című dokumentum (kelt 2012. március) módosította a közszolgáltatási szerződés 5. mellékletét. A melléklet szerint „c) a közüzemi ivóvízbekötéssel nem rendelkező ügyfelek részére az általuk igénybe vett szolgáltatás egységnyi díjtétele: 1816 Ft/m3 (A mennyiség számlázásának alapja az eseti jelleggel megrendelt, és ténylegesen elszállításra került szennyvízmennyiség.)”
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet és a közszolgáltatási szerződés előírásai alapján a „régi” díjfizetési rendszerben fizetők tehát az egységnyi díjtételhez szükséges mennyiség meghatározásánál csak és kizárólag az átvett települési folyékony hulladék mennyiségét kell, hogy megfizessék, amelynek mérési módja a Közszolgáltató szippantó gépjárművébe beépített szintmérő. A honlapon közzétett tájékoztató szerint a számlázás azonban az ivóvízfogyasztás mennyisége alapján történik, a locsolási kedvezményt és a locsolási mellékvízmérő vízmennyiségéről pedig lemondó nyilatkozatot követel meg a Közszolgáltató.
Megállapítom, hogy a Közszolgáltató gyakorlata ellentétes az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet, és a közszolgáltatási szerződés előírásaival, mert az elszállított mennyiség esetében is a számlázott vízmennyiséghez igazodóan bocsátja ki a számlát, illetve a vízmennyiség meghatározásakor az átjelentkezők lemondanak a 10%-os locsolási kedvezményről, vagy a mellékmérői kedvezményről. Ez a gyakorlat sérti a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelményét, és a tisztességes eljáráshoz való jogot.

4. Az üzletszabályzat számlázásra vonatkozó rendelkezései
A Közszolgáltató üzletszabályzata az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelethez, és a közszolgáltatási szerződéshez képest részletesen szabályozza, hogy az általános esettől – vagyis az ivóvízfogyasztás alapú díjszámítástól – eltérő esetekben hogyan történik a számlázás. Négy speciális esetet különböztet meg a szabályzat. 
Ha a megrendelő nem rendelkezik sem vezetékes víz-, sem csatornabekötéssel, vagy saját kútról, vagy más módon biztosítják az ivóvízellátást, akkor a megrendeléskor a ténylegesen elszállított szennyvízmennyiség után kötelesek az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendeletben erre a közszolgáltatási fajtára megállapított hatósági árat megfizetni számla ellenében, készpénzben, a szolgáltatás elvégzésével egyidejűleg. A számlázás alapbizonylata a közszolgáltatás teljesítésekor készített munkalap, melyet a megrendelő aláír.
Ha a megrendelő rendelkezik ivóvízbekötéssel, és a ténylegesen elszállításra kerülő szennyvíz mennyisége meghaladja a vízmérőn mért, kedvezményekkel csökkentett mennyiséget, a többletmennyiség után számláz a Közszolgáltató. A díjfizetésre a féléves elszámoló számla kézhezvételekor kerül sor. A számlázás alapbizonylata a közszolgáltatás teljesítésekor készített munkalap, melyet a megrendelő aláír.
Ha a megrendelő rendelkezik ivóvízbekötéssel, és saját vízjogi üzemeltetési engedéllyel rendelkező létesítménnyel kezeli a szennyvizet, a többletmennyiség után számláz a Közszolgáltató. A díjat a szolgáltatás teljesítésekor kell megfizetni.
Végül, a „régi” díjfizetési rendszerbe átjelentkezők esetében az ingatlanról elszállított mennyiség után számlázzák a díjat. Díjfizetésre a kéthavonta kiállított számla alapján kerül sor. A mennyiség számlázásának alapbizonylata a közszolgáltatás ellátásakor készített munkalap, melyet a megrendelő aláír.
Az „Átjelentkezési lap” című formanyomtatvány tartalmazza, hogy „Az átjelentkezést követő számlázás és díjbeszedés rendjére vonatkozó írásos tájékoztatást jelen nyilatkozat aláírását megelőzően átvettem, az abban leírtakat elfogadom és magamra nézve kötelező érvényűnek tekintem.”
Az átjelentkezési feltételek kitöltéséhez a Közszolgáltató honlapján közzétett tájékoztatóban – az üzletszabályzattal ellentétben – azonban az állt, hogy kéthavi gyakorisággal a vízórán átfolyt ivóvízmennyiség után kap számlát a megrendelő. 
A főpolgármester tájékoztatása szerint a korábbi közszolgáltatási gyakorlatban a megrendelést követően történt az elszállítás, az elszállított mennyiség alapján számolták a díjat, és helyszíni fizetés volt. Az új rendszerben a vízmennyiség alapján számítják a díjat, és megszűnt a helyszíni díjfizetés, helyette a Közszolgáltató rendszeres időközönként számlát bocsát ki.
Megállapítom, hogy az üzletszabályzat, és a Közszolgáltató számlázási gyakorlata nem felel meg sem az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szabályainak, sem a közszolgáltatási szerződésnek, de az átjelentkezők esetében a számlázási gyakorlat még az üzletszabályzatnak sem felel meg. Nyomatékosan hangsúlyozni kell, hogy a Közszolgáltatónak a tevékenységét a jogszabályoknak, az önkormányzati rendeleteknek és a közszolgáltatási szerződésben foglaltak szerint kell ellátnia.
A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét30. A közszolgáltatási szerződés tartalmazza a közszolgáltatás díjának megállapítására és beszedésére vonatkozó módszer leírását, a díjnak a szerződés megkötésekor érvényesíthető legmagasabb mértékét és a díj megváltoztatása érdekében alkalmazandó eljárást31. Vagyis Budapest Főváros Közgyűlése nem tett eleget jogalkotási kötelezettségének, mivel az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet számlázásra vonatkozó szabálya nem kellően differenciált a különböző díjfizetési esetekre.
A számlázás tekintetében Budapest Főváros Közgyűlésének hiányos szabályozása, és a Közszolgáltató gyakorlata miatt sérül a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való jog.

5. A Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Kft., mint egyedüli közszolgáltató kijelölése
Több hozzám forduló panaszos szerint is aggályos, hogy az elszállításra csak és kizárólag a Közszolgáltató jogosult. 
A Hgt. 23. § b) pontja szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg a közszolgáltató megnevezését és azon működési terület határait, amelyen belül a közszolgáltató rendszeresen köteles ellátni a közszolgáltatást. Ez az alapján lehetséges, hogy a települési önkormányzatnak a kötelezettsége a települési szilárd, illetve folyékony hulladékkal kapcsolatos helyi hulladékkezelési közszolgáltatás ellátására a közszolgáltató kiválasztása, a közbeszerzésekről szóló 2003. évi CXXIX. törvényt és a 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendeletet alkalmazva. A közszolgáltatási szerződést a közbeszerzési eljárás nyertesével az önkormányzat képviselő-testülete köti meg. Ezt követően a Közszolgáltató kötelessége a közszolgáltatás folyamatos és teljes körű ellátása32.
Fentieknek megfelelően az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 2. § 17. pontja meghatározza a közszolgáltató fogalmát, a 8. §-ban pedig kijelöli Budapest főváros területén a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos hulladékkezelési közszolgáltatás teljesítésére kizárólagosan jogosult hulladékkezelőként a Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Kft.-t. Ezzel összefüggésben tehát nem állapítható meg alapjogi sérelem.

Intézkedéseim
1.	Az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy  a Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Kft. az őt terhelő közszolgáltatási kötelezettségét a hulladékgazdálkodási jogszabályoknak, a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendeletnek, és a közszolgáltatási szerződésnek megfelelően teljesítse.
2.	Az Ajbt. 37. §-a alapján felkérem a Fővárosi Közgyűlést, hogy készítsen előterjesztést a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet módosítására oly módon, hogy a 9. § (2) bekezdés a) pontjában foglalt mentesség alkalmazható legyen, a számlázási gyakorlat igazodjon a különböző díjfizetés eseteihez, illetve a minimum gyakoriság meghatározását helyezze hatályon kívül.
3.	Az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Fővárosi Közgyűlésnél, hogy tekintse át, milyen lehetőségek állnak a rendelkezésére annak érdekében, hogy az ingatlantulajdonosokra egyéniesített, differenciáltabb megoldásokat alkalmazzanak a díjfizetéssel összefüggésben, a kötelező igénybevétel elfogadása, és az önkéntes teljesítés elősegítése érdekében.

Budapest, 2012. szeptember 10.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 2010. évi CXXX. törvény 2. § (3) bekezdése szerint „A jogszabály hatálybalépésének időpontját úgy kell megállapítani, hogy elegendő idő álljon rendelkezésre a jogszabály alkalmazására való felkészülésre.”
2 AJB-4079/2012. számú ügy
3 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet 10. § (4)-(5) bekezdés
4 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet 2. sz. melléklet 2. táblázat
5 AJB-2675/2012. számú ügy
6 23/2012. (III. 1.) Főv. Kgy. Rendelet 1. § „A települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 19. § (4) bekezdése „(4) A Közszolgáltató a rendelet 6. § (3) bekezdése szerinti éves beszámoló részeként tájékoztatja a Közgyűlést a gazdálkodó szervezetekkel a települési folyékony hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételére vonatkozó szerződések nyilvántartásában bekövetkező változásokról.” szövegrész helyett „(4) A rendelet 17. § (1) bekezdés a) pontjának hatálya alá tartozó azon ingatlanok esetében, ahol nincs lehetőség a közcsatornára kötésre az ingatlantulajdonos 2012. március 1. és 2013. március 1. közötti időszakra külön igényelheti a Közszolgáltatótól, hogy a települési folyékony hulladékkezelés általa fizetett egységnyi díja az ingatlanon mért ivóvízfogyasztáson alapuló elszámolás helyett kivételesen - a megadott időszakon belül - az ingatlanon elszállításra átvett települési folyékony hulladék mennyisége alapján, a rendelet 17. § (1) bekezdés c) pontja szerint kerüljön megállapításra. A települési folyékony hulladékkezelési közszolgáltatás díjmegállapításának e módja az ingatlantulajdonos egyéni igénybejelentése alapján, a 2013. március 1-jéig terjedő időszakra választható. A közszolgáltatás e kivételes módjának igénybevételi feltétele az, hogy azt az ingatlantulajdonos a Közszolgáltató ügyfélszolgálati irodáin 2012. március 19. és április 13. között a 2012. március 1. és 2013. március 1. közötti időszakra személyesen kérelmezze. (5) A Közszolgáltató a rendelet 6. § (3) bekezdése szerinti éves beszámoló részeként tájékoztatja a Közgyűlést a gazdálkodó szervezetekkel a települési folyékony hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételére vonatkozó szerződések nyilvántartásában bekövetkező változásokról.” szöveggel lép hatályba.”
7 Vö. 6/1998. (III. 11.) AB határozat és 14/2004. (V. 7.) AB határozat.
8 Hgt. 21. § (1) bekezdés
9 Hgt. 27. § (1) bekezdés
10 http://www.ftszv.hu/ftszv-kft/szervezeti-szemelyzeti-adatok/dokumentumok/kozszolgaltatoi-szerzodes.html
11 „Közszolgáltatási szerződés a települési folyékony hulladék kezelésére, szennyvíziszap kezelésére, környezetvédelmi monitoring gépjármű üzemeltetésre 2. sz. módosítása” című dokumentum, kelt 2012. március 21. 7.7.1.1.1. pontja szerint „Az elszámolás alapja 2012. március 1-jéig az ingatlanról ténylegesen elszállított települési folyékony hulladék mennyisége (m3). 2012. március 1-jét követően (speciális esetektől eltekintve, melyet jelen Közszolgáltatási Szerződés 5. sz. melléklete tartalmaz) a közszolgáltatás körébe tartozó ingatlanon keletkezett szennyvízmennyiség. E mennyiség megállapítása az ingatlanon található ivóvízmérő segítésével történik. (…)”. Az 5. sz. melléklet 1. pont c) pontja: „a közüzemi ivóvízbekötéssel nem rendelkező ügyfelek részére az általuk igénybe vett szolgáltatás egységnyi díjtétele: 1816 Ft/m3 + áfa (A mennyiség számlázásának alapja az eseti jelleggel megrendelt, és ténylegesen elszállításra került szennyvízmennyiség.)”
12 http://www.ftszv.hu/ftszv-kft/szervezeti-szemelyzeti-adatok/dokumentumok/uezletszabalyzat.html
13 „Az FTSZV Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Korlátolt Felelősségű Társaság Budapest Főváros Közigazgatási Területén végzett települési folyékony hulladékkezelési közszolgáltatására vonatkozó üzletszabályzata” című dokumentum 11.1. és 11.2.4. pontjai.
14 Inytv. 4. §-a
15 1996. évi LXXXV. törvény 28. §-a szerint „(1) A tulajdoni lapról kiállított papír alapú hiteles másolatért 6250 forint összegű díjat kell fizetni. (2) A tulajdoni lapról elektronikus dokumentumként szolgáltatott hiteles tulajdonilap-másolatért 3600 forint, a nem hiteles másolatért 1000 forint elektronikus adatszolgáltatási díjat kell fizetni.”
16 AJB-1624/2011. számú jelentés
17 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 17. § (8) bekezdése
18 Hgt. 23. §
19 Hgt. 24. § (1) bekezdés
20 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet 12. § (1) bekezdés b) pont
21 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendelet 19. § (1) bekezdés a) és b) pontjai
22 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet 6. § (1) és (2) bekezdések.
23 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet 6. § (3) bekezdés
24 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. Rendelet 17. § )7), (10) bekezdések
25 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet 13. § (3) bekezdés
26 „Közszolgáltatási szerződés a települési folyékony hulladék kezelésére, szennyvíziszap kezelésére, környezetvédelmi monitoring gépjármű üzemeltetésre 2. sz. módosítása” című dokumentum, kelt 2012. március 21., 7.7.1.1.2. pont.
27 Az önkormányzatok rendeletalkotási gyakorlata nagy különbségeket mutat arra vonatkozóan, hogy milyen szabályokat írnak elő a kötelező közszolgáltatás kikényszerítésére vonatkozóan. A fővároshoz hasonló előírást tartalmaz Debrecen Megyei Jogú Város Közgyűlésének 5/2005. (III. 10.) Kgy. rendelete, amely előírja, hogy a közszolgáltatást évente legalább négy alkalommal igénybe kell venni (7. § (2) bekezdés). Például Pécs, Diósd és Martonvásár önkormányzati rendeletek a vízfogyasztás meghatározott mennyiségéhez kötik a kötelező igénybevétel teljesítését. Pécs Megyei Jogú Város Közgyűlésének 35/2007. (08. 02.) rendeletének 9. § (16) bekezdése szerint: „A Közszolgáltató a 7. § (4), (5) és (6) bekezdése szerint folytatott adatkezelése alapján naptári évente egy alkalommal legyűjti a nyilvántartásából azon ingatlantulajdonosok személyes adatait, akik a tárgyidőszakban (12 hónap) megállapított vízfogyasztásuk 40 %-át el nem érő mennyiségű folyékony hulladékot adtak át kezelésre a tárgyidőszakban a Közszolgáltató részére. A kötelező közszolgáltatás igénybe vételét megsértő ingatlantulajdonosok részére a Közszolgáltató a tárgyidőszak vízfogyasztása 40 %-nak alapulvételével állít ki számlát a közműves csatornahálózattal el nem látott településrészeken keletkezett települési folyékony hulladékra érvényes díjtétel mellett. Az átalánydíj alapja a tárgyidőszak vízfogyasztása 40 %-ának és a Közszolgáltató által ténylegesen elszállított folyékony hulladékmennyiség különbsége”. Diósd Község önkormányzat képviselő-testületének 27/2011. (XII. 29.) számú rendeletének 6. § (7) bekezdése szerint: „Környezetvédelmi szempontból az egyedi szennyvízgyűjtő berendezés használata ezen rendelet figyelembevételével megfelelő ha az ingatlan vízdíj-számítás alapját képező, illetve az elfogyasztott vízmennyiség legalább 60 %-a évente számlával igazoltan elszállításra kerül.” (4) bekezdés szerint pedig a rendelet előírásainak megszegése 30.000. Ft-ig terjedő pénzbírság kiszabását vonja maga után. Martonvásár Város önkormányzat képviselő-testületének 7/2010. (II. 3.) rendeletének 6. § (2) bekezdése szerint: „Éves szinten az elszámoló vízszámla megérkezését követően 30 napon belül minden fogyasztó köteles igazolni, hogy a felhasznált vízmennyiség minimum 90 %-a után (továbbiakban szennyvíz mennyiség), a folyékony hulladék elhelyezésére vonatkozó kötelezettségének eleget tett, a közszolgáltatást igénybe vette.” (5) bekezdés: „Aki elszámolási kötelezettségének nem tesz eleget, illetve a korrekciókkal módosított szennyvíz mennyiséggel nem tud elszámolni, illetve a korrigált érték és a szippantásra került mennyiség közötti eltérést hitelt érdemlően nem tudja igazolni, az szabálysértést követ el és 30.000 Ft-ig terjedő, többször megújítható pénzbírsággal sújtható.” További feltétele a szolgáltatás igénybevételének, hogy a polgármesteri hivatalban előre megvásárolható szennyvíz elhelyezési jeggyel rendelkezzen az ingatlantulajdonos, az elszámolás alapja pedig a szolgáltató által összegyűjtött ürítési jegy. Zalaegerszeg Megyei Jogú Város Közgyűlésének 20/2004. (V. 05.) önkormányzati rendelete enyhébb szabályt tartalmaz: „(…) Az ingatlantulajdonos a számlát köteles 5 évig megőrizni és azt ellenőrzés végett a Polgármesteri Hivatal képviselőjének bemutatni.” (15. § (2) bekezdés). Kecskemét, Győr, Békéscsaba és Eger települések vonatkozó rendeleti pedig semmilyen szabályt nem tartalmaznak (Kecskemét Megyei jogú Város Önkormányzat Közgyűlésének 54/1996. (XII. 23.) rendelete, Győr Megyei jogú Város Önkormányzat Közgyűlésének 67/2003. (XII. 19.) rendelete, Békéscsaba Megyei jogú Város Közgyűlésének 31/1998. (XII. 17.) rendelete, Eger Megyei jogú Város Közgyűlésének 32/2002. (XII. 13.) rendelete).
28 Lásd Hgt. 23. §, 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet 10. §-16. §.
29 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet 17. § (1) bekezdése: „Egységnyi díjtétel az ingatlanon keletkező folyékony hulladékmennyiség egységnyi térfogatának kezelési díja. Az ingatlanon keletkező települési folyékony hulladék mennyiség kiszámításánál a) a vezetékes ivóvízzel ellátott ingatlan esetén az ingatlanon fogyasztott és kedvezményekkel (pl. locsolási kedvezménnyel) csökkentett vízmennyiséget kell alapul venni. b) az ingatlanon az adott számlázási időszakon belül az a) pontban foglalt mennyiséget meghaladó mennyiségben keletkező települési folyékony hulladék esetén az a) pontban foglalt mennyiséget meghaladó mennyiség vonatkozásában az ingatlanon elszállításra átvett folyékony hulladékmennyiséget kell alapul venni. c) a vezetékes ivóvízzel el nem látott ingatlan esetén az ingatlanon elszállításra átvett folyékony hulladékmennyiséget kell alapul venni.”
30 Hgt. 23. § f) pont
31 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet 13. § (3) bekezdés
32 224/2004. (VII. 22.) Korm. rendelet 1. § (1) bekezdés, és 10. § (1) bekezdés, és 12. § (1) bekezdés a) pont