Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-3616/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Csóré Erika
dr. Varga Éva Csilla
dr. Lux Ágnes
dr. Herke Miklós
Az eljárás megindulása, előzményei
A fogvatartottak alapvető jogainak érvényesülését fókuszpontba állító projektet indítottam 2012-ben, amelynek keretében a fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézeteit is vizsgálom. A párhuzamosan folytatódó Gyermekjogi Projekt idei vizsgálati témaköre a gyermekbarát igazságszolgáltatás, amely szintén foglalkozik a fiatalkorúak alapvető jogainak érvényesülésével.
A büntetés-végrehajtási intézetekben az előző években már megkezdett vizsgálataimat folytatva, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján – hivatalból elrendelt cél-, illetve utóvizsgálat keretében – helyszíni ellenőrzését rendeltem el a Bács-Kiskun Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet telephelyének II. számú egységében. 
Jelen vizsgálatom célja az intézetben 2008-ban tartott helyszíni ellenőrzés tapasztalatai alapján tett ajánlásaim megvalósulásának, a fiatalkorú fogvatartottak egészségügyi ellátásának, elhelyezési körülményeinek, valamint a környezetvédelmi előírások betartásának ellenőrzése volt. A helyszíni vizsgálat időpontja: 2012. március 27-e.

Érintett alapvető jogok
·	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
·	Az élethez és az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltósághoz való jog sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” [Alaptörvény II. cikk] 
·	Az egyenlő bánásmód követelménye: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja. Magyarország az esélyegyenlőség megvalósulását külön intézkedésekkel segíti.” [Alaptörvény XV. cikk (2) és (4) bekezdés] 
·	A gyermek védelemhez való joga: „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz. [Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdés] 
·	A testi és lelki egészséghez való jog: „Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez. Az (1) bekezdés szerinti jog érvényesülését Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő. [Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdések] 
·	Egészséges környezethez való jog: „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.” [Alaptörvény XXI. cikk (1) bekezdés]

A helyszíni vizsgálat tapasztalatai
I. A fogvatartottak elhelyezési és ellátási körülményei
A kecskeméti Wéber utcában lévő intézet 2010 augusztusától a Bács-Kiskun Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet II. számú egységeként működik. Az országos parancsnokság engedélyezte a telephely telítettségének 150 %-ra történő felemelését, vagyis 30 fő férőhelyen összesen 45 fogvatartott helyezhető el egyidőben. A vizsgálat időpontjában az intézetben 36 fogvatartott került elhelyezésre, ebből 14 fogvatartott fiatalkorú nő. A fogvatartottak 3 pavilonban (két férfi és egy női) töltik büntetésüket, illetve előzetes letartóztatásukat egy és kétszemélyes zárkában. 15 lakózárkát kétszemélyesre bővítettek, itt emeletes ágyakon helyezik el a fogvatartottakat (megjegyzem három emeletes ágy nincs). A lakózárkákban fallal leválasztott mellékhelyiségek vannak, a zárkák állapota változó, a felújításra szoruló zárkában a vizsgálat idején nem volt fogvatartott. A zárkákban padlófűtés van. Minden zárkában található csengő, amellyel jelezheti a fogvatartott, hogy segítségre van szüksége. A férfi fogvatartottak pavilonjainak zuhanyzóhelyisége továbbra is felújításra szorul. A férfi fiatalkorúak egyik pavilonjában van egy terápiás szoba, ahol kisállatokat gondoznak a fogvatartottak. 
A női pavilon helyén 2003-ig az anya-gyerek körlet működött, 2002-ben a pavilon felújításra került, ezért jobb állapotban van, mint a másik kettő. Ebben a pavilonban a fürdőhelyiség jó állapotú és a fogvatartottak számára mosógép is rendelkezésre áll az alsónemű mosására. Szárítóhelyiség azonban nincs, a fogvatartottak a lakózárkában szárítják a ruhaneműt. A szexuális bántalmazás megelőzése érdekében a fiúk és a lányok is egyedül fürödnek, nem közösen. 
Fegyelmi zárka nincs az intézetben, a fegyelmi büntetések végrehajtására a fiatalokat a felnőtt korúak intézetébe szállítják át. A fogvatartottakkal 3 nevelő foglalkozik, így egy nevelőre 10-12 fogvatartott jut, amit az intézetet vezető parancsnok-helyettes elegendőnek tart. 
A fiatalok közül sokan dohányoznak, az intézet boltjában nem vásárolhatnak dohányterméket, de a hozzátartozók csomagban beküldik nekik. Csomagvizsgáló nincs az épületben. Az intézet II. számú egységben, illetve a Fiatalkorúak regionális Bv. Intézetében az elmúlt 4 évben nem került előtalálásra mobiltelefon, mint tiltott tárgy.
Csoportos kimaradás keretében az elmúlt két évben 2-2 fogvatartott vehetett részt színházlátogatáson a kecskeméti Katona József Színházban.
Az intézet konyhája felújításra szorul, az élelmezésről az EDIMPEX Kft. gondoskodik. Orvosi javaslatra a diétás étrend is biztosított. Mindegyik pavilonban van egy ún. teakonyha. A megkérdezett fogvatartottak az étel minőségével és mennyiségével elégedettek voltak.
Az anya-gyermek részlegen a helyszíni vizsgálat idején 5 csecsemő és édesanyja tartózkodott; ahol a nevelő és a körletfelügyelő mellett egy teljes munkaidőben foglalkoztatott főállású védőnő dolgozik, illetve jelenleg szintén teljes munkaidőben, a nap 24 órájában 5 egészségügyi szakápoló, csecsemőgondozó áll alkalmazásban. 
A részlegen a rendszeres gyermekorvosi felügyelet, pszichológusi segítség biztosított. 
A részleg 20 csecsemő befogadására alkalmas (egy nagyobb alapterületű lakózárka ikercsecsemő ellátására is). Eddig még nem volt példa teljes kihasználtságára, általában 5-6 csecsemő és édesanyja kerül itt elhelyezésre (20-25%-os a kihasználtság). 
A gyermekeket bármikor látogathatja az apa, akár naponta is. Az édesanyák havonta egyszer fogadhatnak látogatót, azonban a gyakorlat szerint, ha az apa meglátogatja gyermekét, úgy a találkozást engedélyezik az anya számára is. Jellemzően a gyermekek édesapja nem látogatja sem a gyermeket, sem az anyát (jelenleg az öt csecsemő közül egynek van rendszeresnek mondható kapcsolattartása).
Szabadidős foglalkozásokat rendszeresen szerveznek az anyák részére. Például: külön varrószobában varrás, hímzés; továbbá babatorna és más, a gyermekgondozással összefüggő szakkör. Rendelkezésre áll továbbá saját, néhány száz kötetből álló könyvtár is a részleg területén. A fogvatartottak alapvetően szabadon mozoghatnak, s szabad levegőre is bármikor kimehetnek, ahol a belső falat rajzfilmfigurák díszítik, a kertben járólappal fedett terasz mellett, veteményeskert található, amelyet a fogvatartottak gondoznak. 
Egyéni viselkedéstől függően – jutalomként – engedélyezik az anyáknak, hogy sétálni magukkal vigyék a csecsemőiket az intézet által biztosított babakocsival, a városban is. A gyermekek fürdetése rendezett körülmények és higiéniás viszonyok között zajlik. Egyszerre három csecsemő fürdetése oldható meg a csecsemőgondozó jelenlétében.

II. A fogvatartottak egészségügyi ellátásának feltételei
A megyei bv. intézet általános és foglalkozás-egészségügyi orvosa látja el a fiatalkorúakat a város központjában lévő Mátyási utcában lévő rendelőben. A II. számú egységben is van ugyan rendszeresített és alapfelszereltségü rendelő, de ennek használatára ritkán kerül sor. A fiatalkorúak intézete kapcsolatban áll a Bács-Kiskun Megyei Kórházzal és Rendelőintézettel. A fogorvos heti 3, a pszichiáter heti 4 órában látja el a fogvatartott betegeket. A védőnő hivatali munkarend szerint, minden nap a telephelyen tartózkodik.
Az intézetben olyan fiatalok is töltik büntetésüket, akik erőszakos bűncselekményt követtek el. Ők – koruknál fogva is – nehezen viselik a kötöttséget. Az itt elhelyezett fiatalkorú elkövetőkre azonban nem jellemző az agresszív magatartás tanúsítása. A helyszíni vizsgálat időpontjában egy fiatalkorú férfi fogvatartott volt az intézetben, akit éppen magatartása miatt más intézetből szállították ide. Rá több figyelmet fordít a felügyelet és a többiektől elkülönítve kezelik agresszív beállítottsága miatt. 
Az intézetben komoly öngyilkossági szándék, illetve öngyilkosság nem fordult elő, ún. falcolások figyelem felhívási célzattal viszont előfordulnak. Az ilyen fogvatartottal a nevelő és pszichológus is többet foglakozik. Több civil és egyházi szervezet szervez programokat a fogvatartottaknak, többek között a családi életre nevelés, agressziókezelés témakörben. 
Az anya-gyermek részlegen a fogvatartottak egészségi állapota kapcsán elmondható, hogy a részleg működése óta itt elhelyezett anyák között kb. 5-7%-a azoknak az aránya, akik kábítószert használtak terhességük előtt/alatt. Ez a csecsemők egészségére is kihat. Az anyák többsége dohányzik. Rendszeresen érkeznek ide Hepatitis C vírussal fertőzött fogvatartottak is. Problémát jelent, hogy nincs lehetőség a kötelező HIV/AIDS szűrésre, amely nagyon fontos lenne nemcsak az anyák, hanem a csecsemők és a gondozó személyzet egészségének védelme érdekében is, hiszen e szoros kényszerközösség indokolná a fertőzöttség ismeretét. 
A lakózárkák felszereltsége megfelelő, berendezése otthonos, található bennük gyermekágy, pelenkázó, mosdó, mosdószekrény, ajtóval elválasztott saját WC, szőnyeg, a falak rajzfilmfigurákkal díszítettek. 

Gyógyszerellátás
A gyógyszerosztást az ápolók végzik az orvos utasítása szerint. A rendelt gyógyszert a fogvatartott haladéktalanul, az ápoló jelenlétében köteles bevenni. Az ápolók kötelesek fokozottan figyelni az altatók, a nyugtatók és a fájdalom-csillapítók bevételére. A gyógyszerek összegyűjtésének megakadályozása érdekében a tablettázott készítményeket, az intézeti orvos engedélyével az ápolók poríthatják. A hozzátartozó által beküldött gyógyszereket, gyógyhatású készítményeket az egészségügyi osztály részére kell átadni. Az orvos utasítása alapján azokat az ápolók osztják ki.

Szűrések
A fogvatartottak tüdőszűrésére 4-5 éve már nincs lehetőség és hepatitis szűrést sem végeznek anyagi forrás hiányában. A fiatalok körében ugyanakkor egyre elterjedtebb a tetoválás készítése. A BVOP Egészségügyi Osztályának vezetője megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy a kecskeméti telephely fogvatartottjai kivizsgálására és ellátására – tbc-re utaló tünetek esetén – a Büntetés-végrehajtás Központi Kórházában, Tökölön, illetve a Bács-Kiskun Megyei Kórházban kerül sor.
A hepatitis B elleni védőoltást az 1986 után születettek 7. osztályos korban megkapják. Amennyiben a fiatalkorú fogvatartott e védőoltást nem kapta meg vagy a védőoltás beadásának nincs nyoma az egészségügyi dokumentációjában, befogadását követően a védőoltást megkapja az intézetben.
A hepatitis C szűrését – együttműködési megállapodás alapján – az MSD Pharma Hungary Kft. végzi minden bv. intézet részére. A kecskeméti telephelyen a szűrőprogram munkatársai még nem jártak, de a diagnosztika és a kezelés költségeinek finanszírozása biztosított.

Speciális csoportok
Az intézetben speciális gyógyító csoportok nincsenek, a kábítószer elterelést a klinikai szakpszichológus végzi, aki a fogvatartottak mellett a személyi állománnyal is foglalkozik. 

Oktatás, nevelés, szabadidő
A keleti régió tekintetében az intézet feladata a szabálysértési elzárás végrehajtása is. A helyszíni vizsgálatot megelőző héten szabadult egy fiatalkorú nő, aki üzletszerű kéjelgés miatt 15 napot töltött az intézetben. Az elzárásra ítéltek oktatása gondot okoz a bent tartózkodás rövid időtartamára tekintettel. 
Az elítéltek oktatása az elmúlt egy-két évben sokat javult. Az intézményben 18 év alatti, tanköteles fogvatartott közül 3 lány és egy fiú vesz részt oktatáson, a 18 év feletti magántanulók száma 4; az ún. Dobbantó programban pedig 4 tanköteles és 2 nem tanköteles fogvatartott vesz részt. A Fogyatékos Személyek Esélyegyenlőségéért Közalapítvány szakmai vezetésével megvalósult Dobbantó Projekt egyénre szabott fejlesztést biztosít a már 6 általános iskolai osztályt elvégzett, a 9. évfolyamot még be nem fejezett fiatalok számára, továbbá feltétel a 22. életév el nem érése is. A program során megszerzett bizonyítvánnyal a fiatalok szakmunkásképző intézménybe nyerhetnek felvételt. A programot a városi önkormányzat az állami normatívából finanszírozza. 
A következő tanévben az intézet szakképzést is tervez indítani a Kecskeméti Műszaki Szakközép- és Szakképző Iskola közreműködésével, szoba-festőmázoló szakképesítés megszerzését biztosítva. A képzésben 12 fogvatartott vehet részt. Az intézet a létszám feltöltése érdekében a többi fiatalkorúak bv. intézetében is meghirdeti a képzést.
A fiatalok között vannak funkcionális analfabéták is, ugyanakkor két fogvatartott felvételt nyert a kecskeméti főiskolára. Az egyikük már megkezdte a tanulmányait, a másik egy év halasztást kért. A már főiskolába járó fiatalkorú fogvatartott a lakózárkájában egy alapítványtól kapott számítógépet használhat a tanulás segítése érdekében.
Az intézet tantermében jelenleg 6 fogvatartottat oktatnak, ahol számítógép is a rendelkezésükre áll, internet használatra azonban nincs lehetőségük.
Az 1000 kötetes könyvtárat a fiatalok látogatják, de a Mátyási utcai intézet könyvtárából is kölcsönözhetnek könyveket. Ez érvényes az anya-körleten elhelyezettekre is, ha igényt tartanak rá.
Rendszeresen sportolhatnak is a fogvatartottak. Az intézetnek van egy sportpályája és mindegyik pavilonhoz tartozik egy sétaudvar, ahol a fogvatartottak gondozzák a kertet. A konditermet a férfiak és a lányok is használhatják, általában egyszerre ketten.

III. Környezetvédelmi szempontok érvényesülése
A II. szánú Egység területén található gázkazánok, mint helyhez kötött légszennyező pontforrások rendelkeznek a szükséges működési engedéllyel és kibocsátási határértékkel, illetve az illetékes felügyelőség véleményezte az üzemi veszélyes hulladék gyűjtőhely Üzemeltetési Szabályzatát. Az előírt környezetvédelmi adatszolgáltatásokat az Intézet a jogszabályokban előírtak szerint teljesíti. Az utóbbi években felügyelőségi hatósági ellenőrzés nem volt, ami valószínűleg az egység csekély környezetvédelmi kockázatából származik.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg. A törvény értelmében az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat (18. § (4) bekezdés). Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint a rendvédelmi szerv az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint a büntetés-végrehatási szervezet állami, fegyveres rendvédelmi szerv, vagyis vizsgálati lehetőségem kiterjed a szervezetre.

II. Az érintett alapvető jogok tekintetében 
1. Az Alaptörvény B) cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában megfogalmazta, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam […] kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények. [9/1992. (I. 30.) AB határozat] Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat]
2. Az Alaptörvény II. cikke alapján az emberi méltóság sérthetetlen, minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz. A korábban irányadó és az Alaptörvény hatályba lépését követően is hivatkozási pontot jelentő alkotmánybírósági gyakorlat az emberi méltósághoz való joggal kapcsolatosan arra hívja fel a figyelmet, hogy a méltóság az emberi élettel eleve együttjáró minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő.
3. A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként – egyenlő méltóságú személyként – kell kezelnie, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni. Fontos hangsúlyozni, hogy a jogegyenlőség megteremtése, az egyenlő méltóságú személyként kezelés biztosítása elsődleges állami kötelezettség, míg az esélyegyenlőség elősegítése az állam részéről egy jogi lehetőséget biztosít. Lehetőséget, ugyanakkor bizonyos, valamely tulajdonságuk (pl. életkor, betegség, testi fogyatékosság) miatti sajátos, kiszolgáltatottabb helyzetük miatt objektíve hátrányba kerülő személyek csoportjainál az állami beavatkozás nem fakultatív feladat: az állam itt köteles hatékony lépéseket tenni az eredendően és súlyosan egyenlőtlen helyzet felszámolására. A speciális, objektíve hátrányos helyzetben lévő jogalanyok számára ugyanis csak az esélyegyenlőtlenség kiküszöbölését célzó állami kötelezettségvállalás, többletjogok biztosítása teremthet lehetőséget az egyenlő esélyekre. 
Az irányadó alkotmánybírósági gyakorlat szerint az állam szabadságot élvez abban, hogy milyen módon, milyen jogi, normatív és anyagi eszközökkel teljesíti az esélyegyenlőség előmozdítására vonatkozó alkotmányos kötelezettségét, mint államcélt: figyelembe kell venni és mérlegelni lehet az eszközök megválasztásában az állam teherbíró képességét. [AJB-4541/2010. számú jelentés]
4. Az Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdése rögzíti a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való jogát, e szerint „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz.” 
Amint azt az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette „A gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté válásához. Ezért az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermek alapvető jogairól szól, egyidejűleg a család (szülők) az állam és a társadalom kötelezettségét megszabva. A testület arra is rámutatott, hogy a felhívott alapjog és az Alkotmány 16. §-a (az ifjúság érdekeinek védelme) együttesen értelmezendő, amiből az következik, hogy a gyermekről való gondoskodás komplex feladat. [79/1995(XII.21.) AB határozat]
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt. 
5. Az Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, ennek az alapjognak az érvényesülését pedig Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő.
Az Alkotmánybíróság több határozatában értelmezte a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog tartalmát (Alkotmány 70/D. §), és mindezek az értelmezések álláspontom szerint – függetlenül attól, hogy „legmagasabb szintű” jelző az Alaptörvényben már nem kapott helyet – továbbra is hivatkozhatóak maradnak. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a (legmagasabb szintű) testi és lelki egészséghez való jogként meghatározott alkotmányi követelmény az államnak azt az alkotmányos kötelezettségét jelenti, hogy a nemzetgazdaság teherbíró képességéhez, az állam és a társadalom lehetőségeihez igazodva olyan gazdasági és jogi környezetet teremtsen, amely a legkedvezőbb feltételeket biztosítja a polgárok egészséges életmódjához, életviteléhez. Az alkotmánybírósági gyakorlat utal arra is, hogy az államnak e jog megvalósulása érdekében meghatározott, az egészségügyi intézmények és orvosi ellátás megszervezésére irányuló kötelezettsége annyit feltétlenül jelent, hogy az állam köteles megteremteni egy olyan intézményrendszer működésének a garanciáit, amely mindenki számára biztosítja az egészségügyi szolgáltatások igénybevételének lehetőségét, azaz azt, hogy a szolgáltató intézmények hiánya miatt senki ne maradjon ellátatlanul. Az állam szabadsága nem terjed odáig, hogy anélkül üresítse ki az egyik legfontosabb garanciális intézmény tartalmát, hogy helyette nem építi ki az alapvető jog megvalósulásának azonos súlyú biztosítékait. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor utalt arra is, hogy az egészségügyi intézményhálózat és az orvosi ellátás körében elvontan, általános ismérvekkel csak egészen szélső esetekre korlátozottan határozhatja meg az állami kötelezettség kritikus nagyságát, vagyis azt a szükséges minimumot, amelynek hiánya már alkotmányellenességhez vezet. Ilyennek volna minősíthető például, ha az ország egyes területein az egészségügyi intézményrendszer és az orvosi ellátás teljesen hiányozna. Az Alkotmánybíróság olvasatában az ilyen szélső eseteken túl azonban az állami kötelezettségnek nincs alkotmányos mércéje. Az egészséghez való jog tehát önmagában alanyi jogként értelmezhetetlen. Az az Alkotmányba foglalt állami kötelezettségként fogalmazódik meg, amely magában foglalja azt a kötelezettséget, hogy a törvényhozó a testi és lelki egészség bizonyos területein alanyi jogokat határozzon meg.
Már korábbi vizsgálataim kapcsán kifejtettem, hogy – álláspontom szerint – a jogalkalmazási gyakorlatra fókuszáló ombudsmani jogvédelemnek az egészséghez való jog biztosításával összefüggő állami kötelezettségekkel kapcsolatban lehetősége van akár az Alkotmánybíróság által követettől eltérő, további alapjogi követelmények megfogalmazására és kibontására. Önmagában ugyanis az a tény, hogy az Alkotmánybíróság, annak alacsonyabb mércéje miatt valamely jogszabályi rendelkezést, jogi-szervezeti megoldást az egészséghez való jog érvényesülése szempontjából – a fenti gyakorlat alapján – nem minősít alkotmányellenesnek, még egyáltalán nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy e norma gyakorlati alkalmazásával, hatásával és következményeivel kapcsolatban az egészséghez való joggal, vagy ennek alanyi jellegű részjogosítványával, az egészségügyi ellátáshoz való jogosultsággal összefüggő visszásság megállapítására kerüljön sor. Az ombudsmani jogvédelem eltérő, magasabb mércéjében két végpont határozható meg. Értelemszerűen nem állapítható meg az egészséghez való joggal összefüggő visszásság pusztán egy intézmény megszüntetése, átalakítása, összevonása, feladatátadása miatt, egy ilyen szemlélet parttalanná és esetlegessé tenné az alapvető jogok biztosa által biztosított jogvédelmet. (Más a helyzet, ha az egészségügyi intézményrendszeren belül, így például az autizmussal és egyéb fogyatékossággal élő beteg ellátás területén meghatározott helyeken, megyékben vagy régiókban bizonyos speciális szakellátások érdemben elérhetetlenné válnak és ez az állapot hosszú időn keresztül „stabilizálódik”.)
6. Az Alaptörvény XXI. cikkében deklarált egészséges környezethez való jog értelmezését az Alkotmánybíróság a jelentősége folytán alaphatározatként értékelhető 28/1994. (V. 20.) AB határozatában, valamint az arra épülő későbbi határozataiban végezte el. A testület e döntésében részletesen elemezve az egészséges környezethez való jogot, megállapította, hogy az elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. A környezethez való jog az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére, beleértve a környezet elért védelme korlátozhatóságának feltételeit is. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia. Az állam kötelességeinek magukban kell foglalniuk az élet természeti alapjainak védelmét és ki kell terjedniük a véges javakkal való gazdálkodás intézményeinek kiépítésére. (996/G/1990. AB) 
Az Alkotmánybíróság nyomatékosan megállapította, hogy az állam nem élvez szabadságot abban, hogy a környezet állapotát romlani engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. Ez az állami fellépés olyan korlátját jelenti, amely megakadályozza, hogy a már elért objektív védelmi szint, illetve hatékonyság csökkenjen, az addig elért környezetállapot romoljon. Következésképpen nem engedhető meg, hogy a környezetvédelemhez való jog érvényesülése társadalmi, gazdasági folyamatok, körülmények függvényében mennyiségileg vagy minőségileg változzon.
Tekintettel arra, hogy az egészséges környezethez való jog megvalósítását szolgáló hatósági rendszer kialakítása és működtetése állami feladat, a kötelezettségek címzettjei nemcsak a jogalkotó szervek, hanem azokon keresztül maga a jogalkalmazó is. Amennyiben a hatóságok elmulasztják a környezetvédelmi előírások következetes és megfelelő érvényesítését, azok kiüresedését okozzák és egyidejűleg az egészséges környezethez való jog sérelmét idézik elő.

III. A vizsgálat érdeme tekintetében
Európa legtöbb államában a büntetés-végrehatási intézetekben nem végeznek kötelező szűrővizsgálatokat az emberi jogokra hivatkozással. Ilyen vizsgálatokra a fogvatartottak önkéntes részvétele alapján, az ő kérésükre kerül sor. Az állam kötelessége ugyanakkor olyan életkörülmények biztosítása a bv. intézetekben, ami összeegyeztethető a fogvatartottak egészségének megőrzésével.
A fogvatartottak többek között a túlzsúfoltságnak, a higiéniai körülményeknek köszönhetően, illetve saját életkörülményeikre, anyagi hátterükre, egészségi állapotukra visszavezethetően, a kockázati magatartások figyelmen kívül hagyása miatt jobban ki vannak téve a különféle fertőzéseknek, betegségeknek.
A börtönkörnyezetben a prevenciós eszközök alkalmazása valamennyi átadható betegség esetén szükséges lehet. E betegségek közül egyesek mégis prioritást élveznek, mert súlyos következményeik lehetnek és a végrehajtási intézetekben különösen veszélyesek. A különféle fertőző betegségek közül így a legnagyobb jelentőségük részint az ún. vér útján terjedő betegségeknek (hepatitis B, C, illetve HIV/AIDS), másrészről pedig a cseppfertőzéssel átadható tuberkulózisnak van. [Juhász Zsuzsanna: A börtön-egészségügy „gócpontjai” és ártalomcsökkentő kezdeményezések külföldön Pólay Elemér Alapítvány, Szeged 2010. 49-53. o.]
A tbc megelőzése és kezelése már az 1990-es évek eleje óta, mint globális törekvés fogalmazódott meg a világon. A börtönkörnyezetre irányadó irányelveket az Egészségügyi Világszervezet dolgozta ki 1998-ban, illetve azt követően 2000-ben. [Az ún. DOTS stratégia a betegek közvetlen terápiás megfigyelésének elvét rögzítette.] A WHO célja, hogy a világon a tbc-ben elhunytak száma a felére csökkenjen. Ez rendszeres szűrővizsgálatokkal, és a fertőzöttek célzott kezelési programjával valósulhat meg. Évente rendszeres szűrővizsgálatokkal időben kiszűrhető és kezelhető a betegség.
Ami a magyar szabályozást illeti, az NM rendelet értelmében 18 éves kor alatt a kötelezően elvégzendő egészségügyi vizsgálatok között nem szerepel a mellkas-szűrővizsgálat. A tüdőszűrés végzése a területileg illetékes tüdőszűrő állomások, valamint a területi mozgó szakorvosi szolgálat feladatkörébe tartozik.
A tüdőgyógyászati és a gyermekgyógyászati szakmai kollégiumok állásfoglalása szerint általánosan nem indokolt a 14-18 éves korosztályban tüdőszűrés végzése, a tbc ugyanis ebben a korcsoportban ritka. A fertőző tbc-s betegek környezetének kontakt szűrése esetében azonban a háziorvos, vagy a szakorvos elrendelheti a 14-18 éves korú fiatal mellkas röntgen vizsgálatát is szűrési célból. Ugyancsak elrendelheti az ÁNTSZ kellő indokkal fiatalok zárt közösségének a tüdőszűrését. Ezekben az esetekben a szűrés térítésmentes. 
A Tüdőgyógyászati Szakmai Kollégiumnak a Tuberkulózis diagnosztikus és terápiás protokollja szerint a betegség kialakulásában a legnagyobb kockázati tényező a HIV fertőzés. A hajlamosító körülmények között szerepel az alkoholfüggőség, a kábítószerfogyasztás/függőség, valamint több betegség, illetve a leromlott általános egészségi állapot. Fokozott a tuberkulózis kockázata a lakosság bizonyos csoportjaiban is. Az átlagnépességhez viszonyítva gyakoribb a betegség előfordulása a hajléktalanok, valamint a szoros közösségben (szociális otthon, börtön) élők között.
A hepatitisnek, azaz a májgyulladásnak több fajtája is van. A legveszélyesebb a hepatitis C, ami kb. 10-szer fertőzőbb, mint a HIV. Nagy gondot jelent, hogy ennél a típusnál az esetek döntő többségében a fertőzés vagy tünetszegény, vagy egyenesen tünetmentes, így nincs olyan előjel, melyből a májgyulladásra lehetne következtetni. A fertőzésveszélynek leginkább az intravénás kábítószer-élvezők vannak kitéve, akik a tűt vagy egyéb injektáló eszközt közösen használják. [Juhász Zsuzsanna: A börtön-egészségügy „gócpontjai” és ártalomcsökkentő kezdeményezések külföldön Pólay Elemér Alapítvány, Szeged 2010. 83. o.]
Rá kívánok mutatni arra is, hogy a tetoválás Magyarországon is nagyon elterjedt, és nemcsak a társadalomban örvend nagy népszerűségnek, hanem a végrehajtási intézetekben is. A nem steril, illetve többnyire saját kezűleg készített eszközök, valamint a már egyszer felhasznált anyagok (tű, tinta, törlőruha) alkalmazása azonban potenciális veszélyt jelent a fogvatartottak számára elsősorban a hepatitis C, valamint a HIV fertőzéssel szemben. [WEBBeteg – Debreczeni Anikó; Forrás: www.usnews.com]
A tetoválás a bv. intézetekben tilalmazott tevékenység, fegyelmi vétségnek minősül, ennek ellenére a fiatalok egyre gyakrabban próbálkoznak az elkészítésével.
Az Európai Tanács Miniszteri Bizottsága által 2006 januárjában elfogadott új Európai Börtönszabályok értelmében a büntetés-végrehajtási intézet egészségügyi szolgálatainak törekedniük kell minden testi vagy mentális betegség, valamint azon hiányosságok vagy fejlődési rendellenességek kiszűrésére és kezelésére, amelyekben a fogvatartottak esetleg szenvednek. Ennek érdekében, minden fogvatartottnak részesülnie kell a szükséges orvosi, sebészeti, pszichológiai ellátásban, azokat is ideértve, amelyek szabad környezetben állnak rendelkezésre.
A fentiekben vázolt betegség veszélyessége, valamint a hajlamosító körülmények előfordulási gyakorisága a bv. intézetekben arra enged következtetni, hogy a fiatalkorúak végrehajtási intézeteiben – önkéntes alapon – szükség van a hepatitis szűrés biztosítására. 
A Bács-Kiskun Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet II. számú egységének fiatalkorú fogvatartottjai mindezidáig nem igényelhették a hepatitis C kiszűrésére irányuló vizsgálatot. Fontosnak tartom e fertőző betegség szűrésének lehetőségét a fiatalkorú fogvatartottak esetében is biztosítani, mivel a fentebb vázolt kockázati tényezőkre figyelemmel a betegség előfordulása 18 év alattiak esetében sem zárható ki. 
A szűrés hiánya a kecskeméti telephelyen – figyelemmel arra, hogy a tököli és a szirmabesenyői bv. intézetekben e betegség szűrése biztosított, sőt annak igénybevételére a fogvatartottakat ösztönzik – ellentétes az egyenlő bánásmód követelményével és közvetlenül veszélyezteti a fiatalkorú fogvatartottak egészséghez való jogát. 
Az elítéltek számához képest elegendőnek ítélem a nevelők számát. A fogvatartottak és a dolgozók pszichés gondozását, mentálhigiénés problémáinak kezelését viszont egyetlen pszichológus végzi. A fiatalkorúak – a felnőttekhez képest – gyakoribb viselkedésproblémáinak és agresszivitásának kezeléséhez, valamint a teljes személyi állomány rendszeres ellátásához nem tartom elengedőnek az intézetben a pszichológus státuszok számát. 
A fentiekre tekintettel megállapítom, hogy az intézetben rendszeresített pszichológus státusz alacsony volta közvetlenül veszélyezteti a fogvatartottak és a személyi állomány lelki egészséghez való jogát.
A zárkák mérete, felszereltsége, a zárkákban lévő, fallal leválasztott WC, valamint a női pavilon fürdőhelyisége is megfelel az elvárásoknak, biztosítják a fogvatartottak emberi méltósághoz és egészséges környezethez való jogának érvényesülését, illetőleg a kis létszámú zárkák elősegíthetik a fogvatartotti konfliktusok megelőzését. A korábbi ombudsmani vizsgálat ugyanakkor rámutatott arra, hogy a fiatalkorú férfiak pavilonjaiban a vizesblokkok sürgős felújításra szorulnak. Az intézet parancsnok-helyettesének tájékoztatása szerint a felújításhoz szükséges anyagok beszerzése megtörtént, a helyiségek renoválása az idei évben megkezdődik és év végére be is fejeződik.
Az előzőekre tekintettel megállapítom, hogy a fürdőhelyiségek jelenlegi állapota sérti a férfi fogvatartottak emberi méltósághoz és egészséghez való jogát, a felújítás idei évre tervezett megkezdésére tekintettel azonban ombudsmani intézkedést nem teszek. 
A fogvatartottak által kimosott ruhaneműk szárítására csak a zárkában van lehetőség, az intézetben külön szárítóhelyiség nincs. Az IM rendelet szerint az intézetben befogadó, szabadságos, szabaduló, fegyelmi, az ön- és közveszélyes magatartást tanúsító elítéltek elhelyezésére szolgáló, továbbá különleges biztonsági zárkát kell kialakítani, illetve kijelölni. A jogszabály 2010 novemberében történt módosítása értelmében az országos parancsnok engedélyével egyéb rendeltetésű zárkák és lakóhelyiségek is kialakíthatók. Az egyéb rendeltetésű zárkák és lakóhelyiségek az ott elhelyezett elítéltek sajátos helyzetére és különleges szükségleteire tekintettel – az országos parancsnok engedélyével – a rendelet 3. számú mellékletében meghatározottakon kívül egyéb berendezési és felszerelési tárgyakkal is helyettesíthetők, illetve kiegészíthetők. Ez azt jelenti, hogy a zárkában szárítóeszköz is tartható, pótolva ezzel a külön szárítóhelyiség hiányát.
A hivatkozott rendelkezésre figyelemmel arra kívánok csupán rámutatni, hogy a fogvatartottak által tisztított ruhaneműk szárítására – a fogvatartotti igény bejelentése alapján – minden esetben szükséges a szárítóeszköz biztosítása a zárkában, mivel annak hiánya közvetlenül veszélyezteti a fogvatartottak emberi méltóságához való jogának érvényesülését.
A helyszíni ellenőrzés időpontjában a fogvatartottak egészséges környezethez való jogával összefüggésben visszásság vagy annak közvetlen veszélye nem merült fel. A gázkazánok rendelkeznek a szükséges működési engedéllyel, az intézet a környezetvédelmi előírásoknak megfelelően végzi a veszélyes és nem veszélyes hulladékok kezelését.
Tekintettel arra, hogy gyermekjogi ombudsmanként eljárva a 2012. évi kiemelt Gyermekjogi projekt témájául a gyermekbarát igazságszolgáltatást jelöltem meg; a büntetés-végrehajtási intézmények vizsgálatakor szempontjaim közé emeltem a gyermeki jogok érvényesülését is. [A nemzetközi kitekintés forrása: Children of imprisoned parents. (Ed by: Peter Scharff-Smith – Lucy Gampell) The Danish Institute for Human Rights, European Network for Children of Imprisoned Parents, University of Ulster. 2011; valamint a Eurochips dokumentumai. www.eurochips.org]
A fiatalkorúak fogvatartása vonatkozásában felmerül a hazánkban 1991. évi LXIV. törvénnyel kihirdetett, a Gyermek jogáról szóló ENSZ Egyezmény több rendelkezésének vizsgálata is. Így a gyermek hátrányos megkülönböztetésének tilalma (2. cikkely), mindenek felett álló/legjobb érdekének védelme (3. cikkely); mindkét szülőjével való rendszeres és közvetlen kapcsolattartás joga (9. cikkely); a véleménynyilvánítás szabadsága, és a gyermek joga ahhoz, hogy meghallgassák véleményét azokban az ügyekben, amelyek rá kihatással vannak (12. cikkely); a magánélethez való joga (16. cikk); valamint az erőszak minden formájától való védelem joga (9. cikkely). 
A gyermek legfőbb érdekének védelméről az Egyezmény úgy rendelkezik, hogy „a szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban”. 
E gyermeki jog ugyancsak megjelenik az Emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló Egyezmény 8. szakaszában is, amely kimondja, hogy „1. Mindenkinek joga van arra, hogy magán- és családi életét, lakását és levelezését tiszteletben tartsák. 2. E jog gyakorlásába hatóság csak a törvényben meghatározott, olyan esetekben avatkozhat be, amikor az egy demokratikus társadalomban a nemzet-biztonság, a közbiztonság vagy az ország gazdasági jóléte érdekében, zavargás vagy bűncselekmény megelőzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, avagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges.” Ennek értelmében a fogvatartott szülő magánélethez való joga védelmet élvez. 
Ezen jogok védelmét különösen fontos figyelembe venni az eljáró hatóságoknak, kiemelt hangsúllyal, amikor az eljárásban gyanúsítottként, vádlottként, elítéltként szereplő személy édesanya vagy épp gyermeket vár. [Amellett, hogy nem állnak rendelkezésre egységesen adatok arra vonatkozóan, hogy hány gyermeket érint édesanyja fogva tartása révén a büntetés-végrehajtási intézmény rendszer, feltehetően több tízezer gyermekről lehet szó – az Európa Tanács bűntető igazságszolgáltatással kapcsolatos 2009-es statisztikája (SPACE I) szerint, Európaszerte sok nő van bv. intézményekben. Magyarországon a fogvatartottak összlétszáma 16 459 volt, ebből nő: 1065 (6.5%), az európai medián 4.9%. In CoE Annual Penal Statistics – Space I – 2009. 53.o.] Ekkor minden olyan körülményt, lehetőséget figyelembe kell venni a gyermekjogok védelme érdekében, amelyek a gyermek elsődleges érdekének megfelelnek a büntető igazságszolgáltatás elvárásai mellett. Számos ország joggyakorlatában megjelennek például a szabadságvesztés, az elzárás alternatívái, a resztoratív/helyreállító igazságszolgáltatás eszközei: a szabadságvesztés büntetés végrehajtásának elhalasztása, felfüggesztése, megszakítása; illetve a büntetés-végrehajtási intézményekben a látogatások „gyermekbaráttá” tétele (mind az intézményi környezet, mind a látogatás lehetőségének rendszere és időtartama révén). 
Bizonyos esetekben a napi ellátásra szoruló csecsemők is fogvatartott édesanyjukkal élnek a büntetés-végrehajtási intézményekben. A gyermekek életkorával és a bent tartózkodás időtartamával kapcsolatos szabályok azonban országonként eltérnek. Nemcsak a börtönkultúra eltérő, hanem az anyasággal, a család szerepével, a gyermek nevelésével kapcsolatos felfogások is különböznek. 
Fontosnak tartom hangsúlyozni, hogy sok édesanya elsődleges és egyedüli ellátója a csecsemőnek. Ilyenkor felmerül az az ellentmondásokat rejtő kérdés, hogy a baba a bv. intézetben maradjon-e édesanyjával, és ha igen, mennyi ideig. A kérdés megválaszolása nem egyszerű, hiszen a börtön környezet nyilvánvalóan nem megfelelő a csecsemők és kisgyermekek számára; ugyanakkor az anyától erőszakkal történő leválasztás sok kockázatot és hosszú távú káros következményt rejt magában. 
A Kínzás elleni Bizottság véleménye szerint ezekben az esetekben elsődlegesen a gyermek érdekét kell figyelembe venni. Ez a követelmény magában foglalja azt is, hogy az elzárás során ugyanolyan körülményeket, ellátást kell biztosítani, mint a civil életben a szülés előtti és utáni időszakban. Ha a csecsemők és kisgyermekek az elzárás körülményei között édesanyjukkal élnek, számukra garantálni kell a szakorvosi felügyeletet és segítséget szociális munkások és gyermekvédelmi szakemberek bevonásával. Ezzel együtt meg kell teremteni a gyermekközpontú környezetet, amely nélkülözi az elzárás, fogvatartás külső jegyeit. 
A tartózkodás időtartamának szabályozása jelentősen eltérhet országonként, a szabályozás elsősorban a szoptatás időszakával van összefüggésben. Svédországban például a csecsemők bv. intézményekben való jelenléte nem kívánatos és nem jellemző, ha mégis megtörténik az elzárás, úgy egy évig van lehetőség az együttes elhelyezésre, az átlag időtartam azonban három hónap. Németországban, hat zárt rezsimű bv. intézményben lehetnek együtt a gyerekek édesanyjukkal három éves korukig, két nyitott rezsimű intézményben pedig hat éves korukig. Frankfurt-Preungesheim nyitott részlege a bv. intézményen kívül helyezkedik el, megvalósítva azt a döntéshozói akaratot, hogy a baba-mama körlet a börtön egyéb részeitől elkülönítve legyen. Valamennyi anyának van egy saját lakrésze, konyhával, lakó- és fürdőszobával. Hollandiában, a gyerekek négy éves korukig maradnak együtt édesanyjukkal a félnyitott rezsimű Ter Peel-ben. A baba-mama részleg külön épületben helyezkedik el, a bv. intézet területén, négy anya és négy gyermek kerülhet elhelyezésre egyidőben. Öt zárt rezsimű intézményben pedig a gyermekek 9 hónapos korukig maradhatnak édesanyjukkal. Izlandon csak azok a csecsemők maradhatnak a bv. intézményben, akik szopnak vagy más speciális igénnyel bírnak. Portugáliában és Svájcban a gyermekek 3 éves korukig maradhatnak, Finnországban 2 éves korukig. Dániában a férfi és női fogvatartottakkal élhetnek gyermekeik három éves korukig, a gyakorlatban azonban nagyon kevés kisgyermek van bent. Angliában és Wales-ben három zárt rezsimű intézményben van lehetőség 34 kisgyermek elhelyezésére, egy nyitott rezsimű intézményben pedig 20 csecsemőnek van férőhely. A gyermekek 18 hónapos korukig maradhatnak egy nyitott és egy zárt rezsimű intézményben. 
A nyugat-európai pszichológiai főáram a gyermek édesanyjával való együtt tartózkodása biztosításának szükségét a kötődés-elmélettel igazolja, mindemellett a biológiai anyától való távolmaradás sem feltétlenül válik más elméletek szerint a gyermek kárára. [Lásd erről az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 849/2010. számú, a 0-3 éves gyermekeket gondozó intézményekben folytatott vizsgálatának jelentését.] Így sokhelyütt más, megfelelő alternatív gondoskodási módok alkalmazását is javasolják (apa, nagyszülő, nevelőszülő gondoskodásának igénybe vétele). 
A nemzetközi kutatások egy része abba az irányba mutat, hogy a csecsemők édesanyjukkal történő elzárása alapvetően nem kívánatos a gyermek érzelmi és pszicho-szociális fejlődése szempontjából. A bv. intézmények nem garantálnak megfelelő környezetet a csecsemőknek és kisgyermekeknek, gyakran hosszútávra kiható retardációt hoznak maguk után. Ugyanakkor azt is hangsúlyozzák, hogy ha egy csecsemőt vagy kisgyermeket erőszakkal elválasztanak az édesanyjától, maradandó érzelmi károsodást szenvednek és szociális beilleszkedési problémáik lesznek. A legtöbb európai ország biztosítja az együttes elhelyezést, azonban csecsemők százait választják el fogvatartott édesanyjuktól. 
A hatályos magyar rendelkezések értelmében a fogvatartott édesanyával gyermeke 6 hónapos koráig helyezhető el, az anya kérelmére azonban az intézet parancsnoka engedélyezheti az együttes elhelyezés meghosszabbítását a gyermek egy éves koráig.
A fentiekben vázolt nemzetközi jó gyakorlat hazai alkalmazását, azaz a fogvatartott édesanya és gyermeke hosszabb távú együttes elhelyezésének megvalósítását megfontolandónak tartom, figyelemmel arra, hogy a kecskeméti anya-gyermek részlegen 20 csecsemő és édesanyja helyezhető el, de 5-6 csecsemőnél több egyidőben még sosem volt a körleten. A gyermekek hosszabb távú, akár 1 éves korukig történő elhelyezésének infrastrukturális feltétele tehát adott az intézetben. 
Álláspontom szerint mind az édesanya, mind a gyermek érdeke az, hogy minél hosszabb ideig együtt maradhassanak. A kötődés kialakulása, a kisgyermek személyiségfejlődése szempontjából nagyon fontos, hogy édesanyja – természetesen az anya alkalmassága esetén – gondozhassa, nevelhesse 1 éves koráig gyermekét. Jelenleg erre csak az intézet parancsnokának mérlegelési jogkörben hozott döntése alapján van lehetőség, azaz a Büntetés-végrehajtás Központi Kórházában született gyermekek mindegyike számára nem biztosított az a lehetőség, hogy 6 hónapos koruk után is együtt maradhassanak az édesanyjukkal.
A jelenlegi szabályozás ellentétes az egyenlő bánásmód követelményével és közvetlenül veszélyezteti a fogvatartott édesanyák gyermekeinek védelemhez való jogát.
A gyermekjogok érvényesülését az anya-gyermek részlegen elhelyezett, előzetes fogvatartásban lévő édesanyák bírósági tárgyaláson való részvétele vonatkozásában is vizsgáltam. A Be. értelmében a bíróságnak az előzetes letartóztatásban lévő édesanyák ügyeiben is soron kívül kell eljárnia, ami azt jelenti, hogy – a vádemelést követően – a tárgyalást a lehető legközelebbi határnapra kell kitűzni és a lehető legrövidebb időn belül döntést kell hozni. Az anya-gyermek részleget vezető egészségügyi személyzet tapasztalata szerint a fogvatartott édesanyák bírósági tárgyalásra történő szállítása gyakran egy teljes napot, vagy még ennél is hosszabb időt vesz igénybe. Az édesanyák távolléte a csecsemőket rendkívül megviselik, sokszor nagyon nehéz megoldani az etetéséküket, ellátásukat.
Véleményem szerint a magyar igazságszolgáltatás gyermekbarát jellegét erősítené az, ha az eljáró bíró a bírósági tárgyalás időpontjának kitűzésénél arra is figyelemmel lenne, hogy a gyermekét a büntetés-végrehajtási intézetben nevelő édesanya tárgyalásra történő előállítása a lehető legrövidebb időn belül történjen meg és a lehető legrövidebb ideig tartson.
E büntetőügyek kiemelt kezelésének szükségessége a jogállamiság elvéből és a tisztességes hatósági eljáráshoz való jogból következik, figyelemmel a fogvatartott édesanyák speciális helyzetére is.
A hatáskörömet szabályozó törvény, az Ajbt. nem teszi lehetővé azt, hogy a bíróságok, illetve az Országos Bírósági Hivatal számára ajánlást fogalmazzak meg. Fontosnak tartom ugyanakkor felhívni a figyelmet arra, hogy a büntetés-végrehajtási intézetben gyermeket nevelő édesanyák bírósági tárgyaláson való jelenlétének biztosítása során esetenként – a jelenlegi gyakorlat mellett – sérülhet a fogvatartott anya tisztességes hatósági eljáráshoz, valamint a gyermeke gondoskodáshoz, védelemhez való joga. 
A jelentésemben megfogalmazottakkal a fogvatartott édesanyák vonatkozásában a büntetőeljárás soron kívüli lefolytatásának fontosságát és a tárgyalási időpont körültekintő meghatározásának szükségességét kívántam hangsúlyozni. Az Ajbt. értelmében a bíróságok eljárásának, döntéseinek a vizsgálatára nem terjed ki hatásköröm, de ez nem akadálya annak, hogy jelentésem rendelkezésre bocsátásával felhívjam az Országos Bírósági Hivatal elnökének figyelmét az általam feltárt dilemma mielőbbi kezelésének fontosságára.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében 
I.	az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján javaslom a büntetés-végrehajtás országos parancsnokának, hogy vizsgáltassa meg a Bács-Kiskun Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet II. számú telephelye állománytáblája módosításának, illetve pszichológus státuszai emelésének lehetőségét, és az ahhoz szükséges anyagi fedezet központilag való biztosíthatóságát. Felkérem továbbá, hogy tegyen intézkedést a II. számú egységben elhelyezett fiatal fogvatartottak hepatitis C szűrésének mielőbbi megszervezésére.
II.	 az Ajbt. 37. §-a alapján javaslom a belügyminiszternek, hogy fontolja meg a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III. 6.) IM rendelet anya-gyermek részlegre vonatkozó rendelkezései olyan módosításának kezdeményezését, hogy a gyermek a fogvatartott édesanyjával 1 éves koráig maradhasson együtt, illetve szüntesse meg azt a jelenleg hatályos jogszabályi előírást miszerint a parancsnok mérlegelési jogkörében az első hat hónap eltelte után, kérelemre, további hat hónapra engedélyezheti a fogvatartott anya számára, hogy gyermekét a bv. szervezetén belül gondozza.

Budapest 2012. április 24.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
2011. évi CXI. törvény az alapvető jogok biztosáról (Ajbt.)
2011. évi CLXI. törvény a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról
76. § (1) Az OBH elnöke általános központi igazgatási feladatkörében a) kialakítja és évente aktualizálja a bírósági igazgatás hosszú távú feladatait és a megvalósításuk feltételeit tartalmazó programot, b) az igazgatási feladatainak ellátása érdekében jogszabályi keretek között - normatív utasításként - a bíróságokra kötelező szabályzatokat alkot, továbbá ajánlásokat és határozatokat hoz,

1998. évi XIX. törvény a büntetőeljárásról (Be.)
136. § (1) A bíróságnak, az ügyésznek, illetőleg a nyomozó hatóságnak arra kell törekednie, hogy az előzetes letartóztatás a lehető legrövidebb ideig tartson. Ha a terhelt előzetes letartóztatásban van, az eljárást soron kívül kell lefolytatni.

1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.)
36. § (1) Az elítélt jogosult a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra; b) a hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és a büntetés-végrehajtási intézet által engedélyezett személyekkel való levelezésre, a levelek gyakorisága és terjedelme nem korlátozott; c) legalább havonként látogató fogadására; ha a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága indokolja, az elítélt rácson keresztül beszélhet a látogatóval; d) társadalmilag hasznos munka végzésére, a munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemre, munkavédelemre; e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre; g) a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére; h) vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására; i) a személyi tulajdonához fűződő jogainak védelmére; j) a szabadulása utáni munkába állása és letelepedése érdekében a munkáltató, valamint karitatív szervezetek megbízottjával és pártfogóval való érintkezésre; k) naponként legalább egy órai szabad levegőn tartózkodásra; l) pihenésre, szabadidőre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra; m) önképzésre, sajtótermékek megrendelésére, a büntetés-végrehajtási intézet művelődési és sportolási lehetőségeinek igénybevételére; n) általános iskolai, indokolt esetben középfokú, valamint felsőfokú tanulmányok folytatására, a vizsgákra való felkészüléshez a jogszabályban meghatározott tanulmányi és vizsgaszabadságra;
VII. cím A fiatalkorúakra vonatkozó rendelkezések
48. § (1) Az I-VI. cím rendelkezéseit a jelen címben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni azokra az elítéltekre, akiknek a szabadságvesztést a fiatalkorúak börtönében vagy a fiatalkorúak fogházában kell letölteniük. (2) A szabadságvesztés végrehajtása során különös gondot kell fordítani a fiatalkorú nevelésére, oktatására, személyiségének fejlesztésére és testi fejlődésére. (3) A fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézetében felnőttkorú elítéltek csak az intézet működése érdekében helyezhetők el.
49. § (1) A fiatalkorúak szabadságvesztését külön büntetés-végrehajtási intézetben kell végrehajtani. (2) A fiatalkorúak börtönének, illetőleg a fiatalkorúak fogházának rendje - a fiatalkorúak életkori sajátosságaiból fakadó eltérésekkel - a börtön, illetve a fogház rendjének felel meg.
50. § (1) Biztosítani kell, hogy a fiatalkorú szakmunkás-, illetőleg betanítottmunkás-képzésben vegyen részt, és lehetővé kell tenni, hogy középfokú tanulmányokat folytasson.
53/A. § A fiatalkorú gyógyszert, gyógyászati segédeszközt térítés nélkül kap.

5/1998. (III. 6.) IM rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról
6. § (1) A fogvatartottat befogadáskor közegészségügyi és járványügyi szempontból egészségügyi szakdolgozó megvizsgálja. Betegséget terjesztő vagy okozó rovarok észlelése vagy egyéb fertőző megbetegedés gyanúja esetén a fogvatartottat el kell különíteni, közösségbe helyezni csak a bv. orvos írásbeli engedélyével lehet. (2) Befogadás után legkésőbb 72 órával a fogvatartottat a bv. orvos megvizsgálja, rögzíti a fogvatartott kórelőzményi adatait, általános egészségi állapotát, fizikális státuszát, valamint elbírálja a munkaképességét.
8. § (1) A fogvatartottak részére biztosítani kell évente tüdőszűrésen (ernyőképszűrés), fogászati szűrésen, a nőknek nőgyógyászati szűrésen való részvétel lehetőségét. (2) A tüdőszűrést a területileg illetékes, illetve a kijelölt tüdőgondozók, a fogászati szűrést a bv. intézetek fogorvosai, a nőgyógyászati szűrést a Központi Kórház, illetve a kijelölt szakorvosok végzik. (3) A HIV szűrővizsgálat a bv. orvos tájékoztatását követően önkéntes alapon, a fogvatartott kérésére végezhető. Az eljárási rend betartásával lehetőség van anonim szűrővizsgálatra is. A szűrővizsgálatot a külön jogszabályban meghatározott laboratóriumok végzik. (4) Az egyéb szűrővizsgálatokra a külön jogszabályok az irányadók.
22/A. § (1) A Központi Kórház főigazgató főorvosának értesítése alapján a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: Országos Parancsnokság) illetékes szervezeti egységének vezetője intézkedik az anyának és a gyermeknek az együttes elhelyezésre kialakított részleggel (a továbbiakban: anya-gyermek részleg) rendelkező bv. intézetbe történő átszállításáról. Amennyiben kizáró ok nem áll fenn, az újszülöttet hat hónapos koráig az anyjával együtt kell elhelyezni. A hat hónapot meghaladó együttes elhelyezés meghosszabbítását az anya kérelmére a havi felülvizsgálati eljárás során a gyermek egy éves koráig a bv. intézet parancsnoka engedélyezheti. (2) Nem engedélyezhető az együttes elhelyezés, ha az anya szülői felügyeleti jogát a bíróság megszüntette. Ebben az esetben, továbbá ha az anya nem kéri gyermeke vele együtt történő elhelyezését, vagy az együttes elhelyezés oka megszűnt, és a 22. § (3) bekezdése szerinti megkeresés alapján intézkedés nem történt, a Központi Kórház főigazgató főorvosa vagy a bv. intézet parancsnoka kéri a gyámhatóság intézkedését a gyermek elhelyezése érdekében. A gyermek a gyámhatóság intézkedéséig nem adható ki. (4) Az anyára a fogvatartottak jogaira és kötelezettségeire vonatkozó szabályokat, a gyermekre a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
22/B. § (1) Az anya-gyermek részleget a bv. intézet többi részétől elkülönítve kell kialakítani. Az anya-gyermek részlegen egy zárkában egy anya és gyermeke helyezhető el. Amennyiben a gyermek a zárkában tartózkodik, az ajtót minden napszakban nyitva kell tartani, kulcsra zárni tilos. (2) A részleg, illetve a zárka felszerelését ki kell egészíteni a gyermek elhelyezéséhez és gondozásához szükséges, a közegészségügyi követelményeknek megfelelő berendezési, felszerelési tárgyakkal, és gondoskodni kell a folyamatos egészségügyi felügyeletről.

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól (IM rendelet)
138. § (1) A zárka (lakóhelyiség) felszerelési és berendezési tárgyait a 3. számú melléklet tartalmazza.
139. § (1) Az intézetben befogadó, szabadságos, szabaduló, fegyelmi, az ön- és közveszélyes magatartást tanúsító elítéltek elhelyezésére szolgáló, továbbá különleges biztonsági zárkát kell kialakítani, illetve kijelölni. (2) Az intézetben az (1) bekezdésben meghatározottakon kívül az országos parancsnok engedélyével egyéb rendeltetésű zárkák és lakóhelyiségek is kialakíthatók. Az egyéb rendeltetésű zárkák és lakóhelyiségek az ott elhelyezett elítéltek sajátos helyzetére és különleges szükségleteire tekintettel - az országos parancsnok engedélyével - a 3. számú mellékletben meghatározottakon kívül egyéb berendezési és felszerelési tárgyakkal is helyettesíthetők, illetve kiegészíthetők.
3. számú melléklet a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelethez
A zárka és a lakóhelyiség berendezései, felszerelési tárgyai
1. Személyenként:
- fekhely;
- ülőke;
- szekrény;
- lavór.
2. Közös használatra:
- asztal;
- hulladéktároló edény;
- hamutartó;
- lehetőség szerint rádió és televízió;
- tükör;
- söprű, szemetes lapát, felmosó ruha.

51/1997. (XII. 18.) NM rendelet a kötelező egészségbiztosítás keretében igénybe vehető betegségek megelőzését és korai felismerését szolgáló egészségügyi szolgáltatásokról és a szűrővizsgálatok igazolásáról (NM rendelet)
4. § Az életkorhoz kötött szűrővizsgálatok közül i) a mellkas-szűrővizsgálat (tüdőszűrés) végzése a területileg illetékes tüdőszűrő állomások, valamint a területi mozgó szakorvosi szolgálat feladatkörébe tartozik.
1. számú melléklet az 51/1997. (XII. 18.) NM rendelethez
Életkorhoz kötött szűrővizsgálatok
4. 6-18 év között kétévente:
a) teljes fizikális vizsgálat,
b) a kórelőzmény és családi anamnézis ismételt felvétele,
c) az anamnézis alapján veszélyeztetett gyerekek kiszűrése, szükség esetén szakorvosi vizsgálatra irányítása,
d) pajzsmirigy tapintásos vizsgálata 4. évfolyamtól,
e) a testmagasság, testtömeg, a testi fejlettség és tápláltsági állapot hazai standardok szerinti értékelése, a nemi fejlődés értékelése,
f) pszichés, motoros, mentális, szociális fejlődés, magatartásproblémák feltárása,
g) érzékszervek működésének vizsgálata a szakmai irányelveknek megfelelően, a színlátás vizsgálata,
h) mozgásszervek vizsgálata: különös tekintettel a lábstatikai problémákra és a gerinc-rendellenességekre,
i) vérnyomásmérés,
j) fogászati szűrés és gondozás.
5. 16 éves korban (a szeptember 1-je és a következő év augusztus 31-e között 16. életévüket betöltők)
a) teljes fizikális vizsgálat,
b) a kórelőzmény és családi anamnézis ismételt felvétele, az anamnézis alapján veszélyeztetett gyerekek kiszűrése, szükség esetén szakorvosi vizsgálatra irányítása,
c) a tápláltsági állapot, a szív- és érrendszeri állapotfelmérés,
d) testmagasság, testtömeg mérése, a testi fejlettség és tápláltsági állapot hazai standardok szerinti értékelése,
e) pszichés, motoros, mentális szociális fejlődés és magatartásproblémák feltárása,
f) érzékszervek működésének vizsgálata (látás, kancsalság, hallás),
g) mozgásszervek vizsgálata, különös tekintettel a lábstatikai problémákra és a gerinc-rendellenességekre (tartáshiba, scoliosis),
h) vérnyomásmérés,
i) pajzsmirigy tapintásos vizsgálata.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának 1-1/35/2008. (IK.Bv. Mell.2.) OP intézkedése a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III.6.) IM rendelet végrehajtásáról
18. A gümőkóros beteget, továbbá azt, akinél a szűrővizsgálaton vagy egyéb orvosi vizsgálaton a kivizsgálás szükségességét állapították meg – a járványügyi szabályok betartása mellett – a Központi Kórházba kell beutalni.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának 1-1/44/2010. (VII.14.) OP intézkedése 
III. Pszichológus feladatai
1. Fogvatartotti pszichológiai ellátás
A munkaszervezésénél irányadó szempont az ellátandók létszámának behatárolása. A lehetőségek függvényében törekedni kell arra, hogy a pszichológus maximum 150-200 fogvatartott, speciális csoportoknál (fiatalkorúak, életfogytig tartó szabadságvesztés büntetést töltök, gyógyító-nevelő csoport, HIV körlet stb.) 50-70 fogvatartott gondozását végezze.

A Miniszteri Bizottság Európai Börtönszabályokról szóló Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára (Európai Börtönszabályok)
Egészségügyi ellátás
40.2. A fogvatartottak számára a jogi helyzetükre alapozott hátrányos megkülönböztetés nélkül kell elérhetővé tenni az egészségügyi szolgálatokat.
40.3. A büntetés-végrehajtási intézet egészségügyi szolgálatainak törekedniük kell minden testi vagy mentális betegség, valamint azon hiányosságok vagy fejlődési rendellenességek kiszűrésére és kezelésére, amelyekben a fogvatartottak esetleg szenvednek.
40.5. Ennek érdekében, minden fogvatartottnak részesülnie kell a szükséges orvosi, sebészeti, pszichológiai ellátásban, azokat is ideértve, amelyek szabad környezetben állnak rendelkezésre.