Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-1953/2012. számú ügyben

Előadók: dr. Haraszti Katalin
Magyarné dr. Vuk Katalin
dr. Sárközy István
dr. Somogyi Gábor
A vizsgálat megindulása
Magyarországon az idegenrendészeti eljárásban elrendelt őrizet végrehajtásának helye a „rendőrség által fenntartott, a személyes szabadságában korlátozott külföldi elhelyezésére szolgáló, az őrizet céljaira sajátosan kialakított objektum”, más néven őrzött szállás1. A vizsgálat idején, a rendőrség Győrben, Kiskunhalason, Nyírbátorban és Budapesten a Liszt Ferenc nemzetközi repülőtéren működtetett őrzött szállásokat.
A Nyírbátori Őrzött Szálláson (a továbbiakban: Őrzött Szállás) élő külföldiekkel való bánásmódot, illetve a fogva tartás körülményeit nem csak magánszemélyektől érkező beadványok, hanem civil szervezetek is kifogásolták.
A magánszemélyek a fogva tartás körülményeit, így különösen a tétlenséget, a mindössze napi 1 óra időtartamú szabad levegőn tartózkodás lehetőségét, a zárkákban való egész napi bezártságot, a korlátozott idejű telefonhasználatot, az illemhelyekhez való hozzáférés akadályait, azok csekély számát és leromlott állapotát, továbbá a fogva tartott külföldiek őrszemélyzet általi bántalmazását sérelmezték.
A Mahatma Gandhi Emberi Jogi Egyesület, a fogva tartás körülményein túl a fogva tartott külföldiek őrszemélyzet általi bántalmazását kifogásolta. A Pro Asyl német emberi jogi szervezet a sajtóban is publikált állításai szerint a Nyírbátorban fogva tartott külföldieket őrszemélyzet bántalmazza, és rendszeressé vált nyugtatózás eredményeként, az akár egy évig is elhúzódó fogva tartási idő alatt gyógyszerfüggővé válnak.
Az Őrzött Szálláson fogva tartott külföldiek bántalmazásának, illetve rendszeres nyugtatózásának gyakorlatát az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága (a továbbiakban: UNHCR) Közép-európai Regionális Képviseletének 2011. évi, Magyarországról szóló jelentése is kritizálta.
Az Őrzött Szállás működését, a fogva tartott külföldiek elhelyezési körülményeit, valamint a velük való bánásmódot érintő panaszokat egyesítettem, és közös eljárásban vizsgáltam.

A vizsgálat célja
Az Őrzött Szálláson fogva tartott külföldiek elhelyezése, és az őrszemélyzet bánásmódja, továbbá a civil szervezetek, illetve az UNHCR Közép-európai Regionális Képviseletének 2012. áprilisi, „Magyarország, mint menedéket nyújtó ország” című kiadványa2 X. fejezetében megfogalmazott észrevételek vizsgálata. 
A vizsgálat során áttekintettem, hogy a fogvatartottak mennyi időt töltenek a zárkákban, milyen gyakran és milyen időre jutnak ki a szabad levegőre, milyen feltételek mellett telefonálhatnak, és fogadhatnak látogatókat. 
Megvizsgáltam, hogy mennyi, és milyen természetű rendkívüli esemény történt az elmúlt másfél évben, továbbá azt is, hogy a fogva tartottak hogyan terjeszthetik elő a panaszaikat, és azokat ki, milyen eljárásban vizsgálja.  
Az Őrzött Szálláson fogva tartott külföldiek egészségügyi ellátásának vizsgálata az intézményben felhasznált gyógyszerek fajtáinak és mennyiségének áttekintésére is kiterjedt.

A vizsgálat módszere
Munkatársaim 2012. július 16-án és 17-én, előre be nem jelentett, helyszíni bejárást tartottak az Őrzött Szálláson, amelynek során végigjárták a külföldiek elhelyezésére szolgáló épületeket, és azok helyiségeit, és iratokat vizsgáltak. Meghallgattak 62 fogva tartott külföldit, a szociális munkásokat, és az őrszemélyzet egyes tagjait. Munkatársaim az Őrzött Szállás vezetőjének távollétében, a helyetteseivel találkoztak.
A fogva tartottak meghallgatása előzetesen összeállított kérdéssor alapján történt. A vizsgálatot végző munkatársaim a magyaron kívül, angol, német, francia, holland, szerb és horvát nyelveken beszélnek, így az afgán, valamint az iráni állampolgárságú fogva tartottak kivételével, a meghallgatásokat tolmácsok közreműködése nélkül végezték. 

A megállapított tényállás
A harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény (a továbbiakban: Harmtv.) 54. § (1) bekezdése alapján az idegenrendészeti hatóság a kitoloncolás vagy a dublini eljárásban történő átadás vagy visszaadás végrehajtásának biztosítása érdekében idegenrendészeti őrizetbe veheti azt a harmadik országbeli állampolgárt, aki
a)	a hatóság elől elrejtőzött, vagy a kitoloncolás vagy az átadás végrehajtását más módon akadályozza;
b)	a távozást megtagadja, vagy más alapos ok miatt feltehető, hogy a kiutasítás vagy az átadás végrehajtását késlelteti vagy meghiúsítja (szökés veszélye);
c)	a kötelező tartózkodásra kijelölt helyen az előírt magatartási szabályokat súlyosan vagy ismételten megsértette;
d)	a számára előírt megjelenési kötelezettséget felszólításra sem teljesítette, és ezzel akadályozza az idegenrendészeti vagy a dublini eljárás lefolytatását;
e)	szándékos bűncselekmény elkövetése miatt kiszabott szabadságvesztés-büntetésből szabadult.
Az idegenrendészeti őrizet legfeljebb hetvenkét órára rendelhető el, amelyet az őrizet helye szerint illetékes helyi bíróság a harmadik országbeli állampolgár kitoloncolásáig vagy átadásáig, alkalmanként legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthat. Az idegenrendészeti őrizetet határozattal kell elrendelni, és azt a közléssel egyidejűleg végre kell hajtani3.
Az idegenrendészeti őrizet hat hónap elteltével további, legfeljebb hat hónappal meghosszabbítható, ha a kiutasítás végrehajtása minden szükséges intézkedés megtétele ellenére azért tart tovább hat hónapnál, mert az érintett harmadik országbeli állampolgár nem működik együtt a hatósággal, vagy a kitoloncoláshoz szükséges okmányok beszerzése a harmadik országbeli állampolgár származási országának, vagy az őt visszafogadási egyezmény alapján visszafogadni vagy egyébként befogadni köteles állam hatóságainak eljárása miatt elhúzódik4.
A Budapesttől 260 km távolságban lévő kelet-magyarországi kisvárosban, Nyírbátorban működő Őrzött Szállás elsősorban az Európán kívüli országokból származó, egyedülálló férfiak legfeljebb 12 hónapig tartó idegenrendészeti őrizetének végrehajtására szolgál. Az intézményben a helyszíni bejáráskor 259 férőhely volt.
2011. január 1. és december 31. között 44 ország 922 állampolgára érkezett az intézménybe. 
2012. január 1. és június 30 között, 36 ország 407 állampolgárát fogadták be az Őrzött Szálláson. 
A helyszíni bejáráskor 207 külföldi, 73 afgán, 51 pakisztáni, 18 algériai, 12 líbiai, 8 tunéziai, 7 nigériai, 5 indiai, 5 iraki, 5 vietnámi, 5 marokkói, 4 iráni, 2 koszovói, 2 palesztin, 2 elefáncsontparti és 1-1 szerb, orosz, kínai, libanoni, szíriai, török, etióp, és szudáni állampolgár élt az intézményben. A fogvatartottak közül 70 külföldi terjesztett elő menedékjogi kérelmet. 
Az Őrzött Szállás az egykori határőrlaktanya két, eredetileg a sorállomány elhelyezésére szolgáló épületében működik.
A fogva tartási hellyé átalakított „A” épületbe zsiliprendszerű mágneskártyás beléptető rendszeren át lehet bejutni. Az Őrzött Szállás ebben az épületben található helyiségeinek ablakait vágásérzékelővel ellátott rácsok fedik.  Az épületre 13 db belső, és 12 db külső kamerát szereltek, és tűzjelző, valamint támadásjelző rendszerrel is ellátták.
Az épület két szintjén, a kémlelőnyílással ellátott, nehéz vasajtókkal felszerelt zárkákban összesen 160 férőhely található. A fogva tartott külföldiek nevét és állampolgárságát minden zárkaajtó külső oldalán feltüntették. 
A földszinti szektor 9 db egyenként 3 férőhelyes zárkájában 27 személyt lehet elszállásolni. Az épület emeleti része két, vasrácsokkal leválasztott szektorra oszlik. A lépcsőfeljárótól jobbra lévő szektorban a 10 db 3 férőhelyes, 3 db 4 férőhelyes és a 6 db 5 férőhelyes zárkában 72 személyt, a lépcsőfeljárótól balra eső szektorban a 13 db 3 férőhelyes a 3 db 4 férőhelyes és a 2 db 5 férőhelyes zárkában 61 személyt lehet fogva tartani. Valamennyi zárkához saját, illemhelyet és kézmosót tartalmazó, vizesblokk tartozik. A helyszíni bejáráskor ebben az épületben 123 fogvatartott élt.
A „B” épületet nem őrizet végrehajtására, hanem kijelölt tartózkodási helyként működő, közösségi szállás céljára lett kialakítva. A 99 férőhelyes, kétszintes épületet, az Országos Rendőr-főkapitányság utasítására, 2010 májusától idegenrendészeti őrizet végrehajtására használják.
Az első emeleti szektorban a 9 db négyágyas, 1 db hatágyas és a 3 db hétágyas lakószobában 63 személyt, a második emeleti szektorban a 2 db hatágyas, és a 3 db nyolcágyas lakószobában 36 személyt lehet elhelyezni. Miután az épületet rövid időn belül kellet fogva tartási hellyé átalakítani, az egykori lakószobákon lévő faajtókra, vasrácsokat szereltek. Olyan zárka is van, amelyet a folyosóra nyíló ajtó hiányában, csak a szomszédos zárkán keresztül lehetett megközelíteni. Vizesblokk egyetlen zárkához sem tartozik. Az illemhelyhez, valamint a kézmosót, és a zuhanyzót magába foglaló vizesblokkhoz a folyosóról lehetett hozzáférni. A vizesblokkokban gyakori meghibásodásozások miatt előfordul, hogy az épületben 10-15 fogvatartottra mindössze egy-egy zuhany, illemhely, illetve mosdó jut.  A helyszíni bejáráskor a „B” épületben 84 külföldi élt.
Az Őrzött Szállás legidősebb lakója egy 49 éves, iráni állampolgárságú férfi volt, aki 2012. június 18-án érkezett az intézménybe. A leghosszabb ideje, 2011. október 11-től, egy 42 éves, palesztin férfi élt az Őrzött Szálláson.
A helyszíni bejáráskor az intézményben 41 olyan külföldi tartózkodott, aki már 6 hónapnál hosszabb ideje volt idegenrendészeti őrizetben. Köztük 10 afgán, 8 pakisztáni, 7 algíri, 5 líbiai, illetve néhány további ország 1-1 állampolgára volt.

A vizsgált alapvető jogok
– Az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltóság sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” /Alaptörvény II. cikk/;
– Az embertelen és a megalázó bánásmód tilalma:„Senkit nem lehet kínzásnak, embertelen, megalázó bánásmódnak vagy büntetésnek alávetni, valamint szolgaságban tartani.” /Alaptörvény III. cikk (1) bekezdés/;
– A kapcsolattartáshoz való jog: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy magán- és családi életét, otthonát, kapcsolattartását és jó hírnevét tiszteletben tartsák.” /Alaptörvény VI. cikk (1) bekezdés/;
– A vallás szabadságához való jog: „Mindenkinek joga van a gondolat, a lelkiismeret és a vallás szabadságához. Ez a jog magában foglalja a vallás vagy más meggyőződés szabad megválasztását vagy megváltoztatását és azt a szabadságot, hogy vallását vagy más meggyőződését mindenki vallásos cselekmények, szertartások végzése útján vagy egyéb módon, akár egyénileg, akár másokkal együttesen, nyilvánosan vagy a magánéletben kinyilvánítsa, vagy kinyilvánítását mellőzze, gyakorolja vagy tanítsa. /Alaptörvény VIII. cikk (1) bekezdés/;
– A testi és lelki egészséghez való jog: „Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez”./ Alaptörvény XX. cikk (1) bekezdés/;
– A panaszjog: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy egyedül vagy másokkal együtt, írásban kérelemmel, panasszal vagy javaslattal forduljon bármely közhatalmat gyakorló szervhez.” /Alaptörvény XXV. cikk/.

Az alkalmazott jogszabályok
– Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény,
– Az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt Egyezmény és az ahhoz tartozó nyolc kiegészítő jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló 1993. évi XXXI. törvény, 
– A Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 1991. évi LXIV. törvény,
– A harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény, (Harmtv.)
– Az egyes migrációs tárgyú törvények jogharmonizációs módosításáról szóló 2010. évi CXXXV. törvény,
– A fegyveres biztonsági őrségről, a természetvédelmi és mezei őrszolgálatról szóló 1997. évi CLIX. törvény,
– A harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény végrehajtásáról szóló 114/2007. (V. 24.) Korm. rendelet,
– Az idegenrendészeti eljárásban elrendelt őrizet végrehajtásának szabályairól szóló 27/2007. (V. 31.) IRM rendelet. (IRM rendelet)

A vizsgálat megállapításai
I. Az alapvető jogok biztosának hatásköre
Az Alaptörvény 30. cikk (1) bekezdése értelmében, az alapvető jogok biztosa alapjogvédelmi tevékenységet lát el, akinek az eljárását bárki kezdeményezheti. 
Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ajbt.) 18. § (1) bekezdése értelmében, az alapvető jogok biztosának eljárása a sérelmet szenvedő személy beadványára indul. 
Az Ajbt. 1. § (2) bekezdésének a) és d) pontjai alapján, az alapvető jogok biztosa a tevékenysége során – különösen hivatalból indított eljárások lefolytatásával – megkülönböztetett figyelmet fordít a leginkább veszélyeztetett társadalmi csoportok jogainak védelmére. A magyarul nem beszélő külföldiek esetében alapos okkal feltételezhető, hogy a nyelv és a helyi viszonyok ismeretének hiányában, különösen a fogva tartással járó fokozottan kiszolgáltatott helyzetüknél fogva az alapvető jogai megsértése esetén még arra sem lennének képesek, hogy panaszt tegyenek.
Az Ajbt. 18. § (4) bekezdése értelmében, az alapvető jogok biztosa, a természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására, vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára hivatalból is vizsgálatot indíthat eljárást. Az említett jogkörömben eljárva, az Őrzött Szálláson élő külföldiek fogva tartásának a hozzám érkezett beadványokkal nem érintett körülményeit hivatalból vizsgáltam.

Az Őrzött Szálláson fogva tartott külföldiek befogadása és szálláshelyének kijelölése
Az Őrzött Szálláson meghallgatott külföldieket a rendőrség szállította az intézménybe. A külföldi megérkezését követően, az intézmény illetékes munkatársa átveszi őt a szállítás parancsnokától. Miután a külföldit csak az illetékes idegenrendészeti hatóság őrizetet elrendelő határozata, illetve az őrizet meghosszabbításáról szóló bírói döntés birtokában lehet az intézménybe befogadni, az átvételt végző rendőrtiszt elsőként az említett okmányokat, majd a külföldi tulajdonában lévő értékekről felvett jegyzőkönyvben felsorolt tárgyakat ellenőrzi. Ezek átvételét követően, az őrszemélyzet a külföldi ruházatát, majd a csomagjait is átvizsgálja, és azokat a tárgyakat, melyekkel a fogva tartás során önmagában, vagy másokban kárt tehet, elkobozza, és elismervény ellenében letétbe veszi. 
Az külföldi csomagjainak, illetve ruházatának átvizsgálását végző őrök azokat a tárgyakat is jegyzőkönyvet veszik, amelyeket a fogva tartás alatt magánál tarthat.   
A külföldi normál, sertéshúsmentes, vagy vegetáriánus étrend közül választhat. Az Őrzött Szállásnak a külföldit átvevő munkatársa köteles gondoskodni arról, hogy az újonnan érkezett személy már a következő étkezéskor az általa választott étrendnek megfelelő élelmet kapjon. 
Az újonnan érkező csak egy előzetes orvosi vizsgálatot követően, a vizsgálatot végző orvos írásbeli egyetértése esetén helyezhető el a közösségben5. Az orvosi rendelő, az ahhoz tartozó kiszolgáló helyiségek, valamint az egészségügyi elkülönítő az „A” épület földszintjén található. A befogadás részét képező orvosi vizsgálaton túl, az intézmény lakóinak háziorvosi ellátása is itt történik. 
Az orvosi rendelő előtti tágas váróhelyiségben egy pad található. A délelőtti, valamint a kora délutáni órában érkező külföldiek a befogadás részét képező orvosi vizsgálatig itt várakoznak. Az esti, valamint az éjszaka érkező külföldieket az egészségügyi elkülönítőben helyezik el. Az egészségügyi elkülönítőben egy kétágyas, és egy háromágyas, kémlelőnyílással ellátott, nehéz vasajtókkal felszerelt zárka található. A zárkák bútorzata, a padlóhoz rögzített fekhelyeken kívül, egy-egy asztal, továbbá a férőhelyek nagyságával megegyező számú szék volt. Mindkét zárkához, egy zuhanyzót, kézmosót és illemhelyet tartalmazó vizesblokk tartozik. 
Az egészségügyi elkülönítőben tartózkodókat az őrszemélyzet főszabályként óránként, amennyiben a külföldi valamelyik helyiségben egyedül tartózkodik, akkor őt 20 percenként, többnyire az ajtón található kémlelőnyíláson keresztül ellenőrzi. 
Munkatársaim érkezésekor, a kétágyas zárkába egy líbiai férfi tartózkodott, aki éppen a zárka felmosását végezte. Ő azért került az egészségügyi elkülönítőbe, mert az udvaron, a napi egy óra időtartamú szabad levegőn tartózkodás során egy másik fogvatartottal tettleges konfliktusa volt, így az őrszemélyzet néhány órára kiemelte őt a közösségből. 
A háromágyas zárkában két afgán férfi tartózkodott, ők erős viszketéssel járó bőrbetegségre panaszkodtak, és orvosi vizsgálatra vártak.
Mindkét helyiség leromlott, elhanyagolt állapotban volt. A cellák, valamint a hozzájuk tartozó vizesblokkok tisztaságának állapota meg sem közelítette azt a szintet, ami egy egészségügyi elkülönítő esetében elvárható lenne. A poros, szemetes, háromágyas zárka, azonban szemmel láthatóan, már napok óta nem volt kitakarítva. A zárka közepén heverő, kopott, erősen elhasználódott ágymatracokon még védőhuzatok sem voltak.
Az Őrzött Szálláson az orvosi vizsgálatra váró, illetve gyógykezelés alatt álló fogva tartottaknak a leromlott állapotú, takarítatlan egészségügyi elkülönítőben történő elhelyezése veszélyezteti az Alaptörvény XX. cikk (1) bekezdésében biztosított, testi és lelki egészséghez való alapjog jog érvényesülését.  
A helyszíni bejáráskor az intézményben fogva tartott külföldiek háziorvosi ellátását az intézmény által, szerződés alapján foglalkoztatott nyugállományú rendőrorvos és 5 orvosi asszisztens végezte.
A fogvatartottak házi orvosi ellátásán túl, a befogadáshoz szükséges orvosi vizsgálatok elvégzéséért is felelős rendőrorvos munkanapokon 10 és 12 óra között rendel. Munkanapokon, nagyobb létszámú külföldi érkezése esetén, a befogadás előfeltételét jelentő vizsgálatokat a rendőrorvos szükség szerint, rendelési időn kívül is elvégzi. A hétvégén és a munkaszüneti napokon érkező külföldiek befogadásához szükséges vizsgálatok elvégzése, és a háziorvosi ellátás biztosítása a rendőrség, valamint a Nyírbátori Kistérségi Egészségcentrum közötti megállapodás alapján, a kistérségi ügyeletes orvos feladata. Az ügyeletes orvos az Őrzött Szállás illetékes munkatársainak hívására jelenik meg az intézményben. A napközben érkező külföldi egészségügyi vizsgálatát még aznap, az éjszaka érkezőké legkésőbb a következő napon megtörténik.
Az asszisztensek az Őrzött Szálláson tartózkodó külföldiek gyógyszereinek beszerzését és kiosztását, nyilvántartását, a kisebb gyógykezeléseket, a közegészségügyi ellenőrzéseket, a különböző szakorvosi, illetve laboratóriumi vizsgálatokkal kapcsolatos időpont egyeztetéseket végzik, szükség esetén elsősegélyt nyújtanak, és az orvosi vizsgálatoknál is közreműködik. Az asszisztensek 12 órás munkarendben, 7 és 19 óra között teljesítenek szolgálatot, vagyis napközben egyikük mindig jelen van az intézményben. Az éjszakai időszakban az asszisztensek csak kivételesen, és csak akkor teljesítenek szolgálatot, ha azt valamelyikük havi munkaidőkerete lehetővé teszi. Az Őrzött Szállás lakóinak folyamatos, éjjel-nappali ellátása 6 asszisztenssel megoldható lenne.
Az Őrzött Szállás több mint kétszáz személy akár egy évig is elhúzódó, napi huszonnégy órás fogva tartásának helyszíne. Ezért az a körülmény, hogy az éjszakai órákban még egy asszisztens sem teljesít szolgálatot az intézményben, veszélyezteti a fogvatartottaknak az Alaptörvény XX. cikk (1) bekezdésében biztosított, testi és lelki egészséghez való jogának érvényesülését.  
A külföldi a befogadásának részét képező orvosi vizsgálat első lépéseként a szolgálatban lévő asszisztenssel találkozik, aki megméri a magasságát, a testsúlyát, a vérnyomását, elkészíti az egészségügyi törzslapját, amelyen a mért adatokat rögzíti. Később ezeket az orvos ellenőrzi. 
Az orvosi vizsgálat során a rendőrorvos belgyógyászati státust állít fel a külföldiről. A vizsgálat célja annak megállapítása, hogy a külföldi elhelyezhető-e közösségben. 
Annak ellenére, hogy a fogvatartott az orvos által rendelt, vagy engedélyezett gyógyszereket magánál tarthatja6, az asszisztensek a befogadás részét képező orvosi vizsgálat során, a külföldi birtokában lévő gyógyszert elveszik, és azt a távozásáig megőrzik. Amennyiben a külföldinek gyógyszert kell szednie, azt a rendőrorvos előírása alapján, az orvosi utasításban megjelölt napszakban és mennyiségben a szolgálatban lévő asszisztens köteles számára kiadni.
Ha az orvosi vizsgálat a külföldin külsérelmi nyomokat talál, nyilatkoztatni kell azok keletkezésének okairól és körülményeiről. A külföldi nyilatkozatáról jegyzőkönyvben kell felvenni, amelynek egy példányát az őrzött szállás törvényességi felügyeletét ellátó ügyésznek meg kell küldeni7. Amennyiben az orvosi vizsgálat szerint a külföldin a befogadáskor külsérelmi nyomok nem voltak, akkor az egészségügyi törzslapon ezt fel kell tüntetni. 
Az orvosi vizsgálat eredményét a külföldi egészségügyi törzslapjára fel kell jegyezni. Ha a külföldi krónikus, de nem fertőző, betegségben szenved, az „egészségügyi ellenőrzés mellett helyezhető el”, ha az egészségügyi intézményben történő elhelyezést nem követelő fertőző betegségben szenved, akkor az „elkülönítendő” bejegyzés kerül az egészségügyi törzslapjára. A fertőző betegségben szenvedő, vagy kórokozó-hordozó személy nem helyezhető el a közösségben. Az ilyen külföldit, a gyógykezelése befejezéséig, illetve a tünetmentességig az egészségügyi elkülönítőben helyezik el. 
Amennyiben a külföldi csak további „szakvizsgálat eredménye alapján helyezhető el a közösségben”, esetleg olyan állapotban van, hogy őt „azonnal egészségügyi intézménybe kell szállítani”, akkor a rendőrorvos azon túl, hogy a szakvéleményét az egészségügyi törzslapjára feljegyzi, és a további vizsgálatok megszervezése, illetve a szükséges gyógykezelések elvégzése érdekében haladéktalanul intézkedik. 2011-ben az Őrzött Szállás egészségügyi szolgálata 5 hepatitis, 4 hajtetű, továbbá 15 rühfertőzött külföldit kezelt. 2012. első félévben, 1 HIV fertőzött, 2 hajtetű, továbbá 22 rühfertőzött fogvatartottat kezeltek.
Ha külföldi befogadásának egészségügyi akadálya nincsen, a rendőrorvos az egészségügyi kórlapjára a „közösségben elhelyezhető” minősítést jegyzi be.
A külföldiek Őrzött Szállásra történő befogadásának menete kapcsán alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem. 

Az Ideiglenes Őrzött Szálláson fogva tartott külföldiek elhelyezése és ellátása
Ha a külföldi befogadásának egészségügyi akadálya nincs, akkor az őrszemélyzet a kijelölt zárkába kíséri, megmutatja a fekhelyét, továbbá azt a polcot, ahol a birtokában tartható személyes tárgyait tárolhatja. Az Őrzött Szállás személyzete az újonnan érkező külföldi elszállásolása során arra törekszik, hogy – lehetőség szerint – az azonos kultúrkörből származó, közös nyelvet beszélő fogva tartottak közös zárkába kerüljenek. Amennyiben ilyen zárkában nincs üres férőhely, akkor az újonnan érkezőt mindenképpen olyan szektorban helyezik el, ahol valamely, az általa is ismert, idegen nyelvet beszélő külföldi él. 
A helyszíni bejáráskor az „A” épületben 24 pakisztáni, 19 afgán, 18 algériai, 12 líbiai, 8 tunéziai, 7 nigériai, 5 marokkói, 5 iraki, 5 vietnámi, 4 iráni, 2 elefántcsontparti, 3 indiai, 2 palesztin, 2 koszovói, és 1-1 orosz, szerb, libanoni, szíriai, török és etióp állampolgárt tartottak fogva. 
Az „B” épületben 54 afgán, 27 pakisztáni, 2 indiai, és 1 kínai állampolgár volt elszállásolva. 
Az Őrzött Szálláson fogva tartott külföldiek szálláshelyének kijelölése kapcsán alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.
Az külföldiek napi időbeosztása szigorú napirend alapján történik: 6.30-kor ébresztő, 7 óráig tisztálkodás és takarítás. A fogvatartottak kétnaponta, az őrszemélyzet jelenlétében borotválkozhatnak. 7.30 és 8.30 közötti időben, a reggeli elfogyasztásához, 30 perc áll rendelkezésükre. A napirend az ebédidőt, 12.30 és 14 óra között, 40 perc időtartamban határozta meg. A vacsoraidő 17 és 18 óra között, 30 perc időtartamú. A takarodó időpontja 22 óra.
A befogadás során a külföldit ellátják ágyfelszereléssel, ágyneművel, két törölközővel. Ezen kívül kap még fogkefét, fogkrémet, borotvahabot és egy félpengés borotvát. A fogvatartottak, biztonsági okból, kizárólag az őrszemélyzet jelenlétében borotválkozhatnak. A meghallgatott külföldiek szinte kivétel nélkül megemlítették, hogy samponból havonta mindössze két darab, a szállodákban használatos méretű tasakkal, szappanból, egy, ugyancsak a szállodákban szokásos méretű darabot, és egyetlen tekercs egészségügyi papírt kapnak. A fogva tartottak különösen azt sérelmezték, hogy amennyiben a havi adag egészségügyi papír elfogyott, azt többnyire nem pótolja senki. Aki teheti, a hiányzó tisztálkodási szereket a letétben lévő pénze terhére igyekszik beszerezni.
A fogvatartottak hozzátartozói a Western Union közreműködésével tudnak számukra pénzt küldeni. Amennyiben valamelyik külföldi számára pénzküldemény érkezik, a kifizetőhelyként működő bankba csak akkor tud kijutni, ha az őrségszemélyzet hajlandó őt kiszállítani. Megtörtént már, hogy a fogvatartott, a korlátozott gépjármű kapacitás következtében, heteken át nem tudott a bankba kijutni.
A banki ügyintézés során a pénzküldemény címzettjének ahhoz, hogy a pénzt átvegye a személyazonosító okmányának bemutatásán túl, egy nyomtatványt is ki kell kitöltenie. A leggyakoribb nehézség abból adódik, hogy a külföldi magyar hatóság által kiállított tartózkodási okmányában szereplő, illetve a pénzküldemény címzettjeként megjelölt nevének írásmódja között eltérés van. Ilyen esetben a címzett a pénzküldeményt nem tudja átvenni. 
A fogvatartott saját költségére – az őrzött szállás vezetője által meghatározott időben és módon – az őrzött szállás területén engedéllyel forgalmazott terméket, így különösen élelmiszert, dohányárut, tisztálkodási eszközt, levelezésre szolgáló cikkeket és telefonkártyát vásárolhat8.
Az Őrzött Szálláson élő külföldiek kéthetente, kedden, szerdán és igény esetén, a csütörtöki napokon vásárolhatnak. A vásárlások lebonyolítása a „Coop” üzletlánc egyik helyi üzletének közreműködésével történik. Páratlan héten az „A” épületben, páros héten, a „B” épületben elszállásolt fogvatartottak vásárolhatnak. A vásárlásra kijelölt napon a Coop üzlet munkatársa megjelenik az Őrzött Szálláson és a külföldiek megrendeléseit összeírja.
Az üzlet, a megrendelt árukat tartalmazó, személyre szólóan összeállított csomagokat kiszállítja az Őrzött Szállásra, amelynek árát, a külföldi, a tételes elszámolást követően, a letétben lévő pénzéből fizeti ki. Azok a külföldiek, akinek volt pénzük ahhoz, hogy vásároljanak, a szűkös a kínálatot és a magas árakat sérelmezték. A külföldiek elmondása szerint a Coop üzlet munkatársa semmilyen idegen nyelvet sem beszél, így megesik, hogy a nem a megrendelt árut szállítják ki a számukra. A fogvatartott a tévesen kiszállított terméket nem köteles átvenni és kifizetni, de annak cseréje és pótlása újabb feszültségek forrása.
A fogvatartott megfelelő szintű tisztálkodása az ő személyes komfortérzetén túl, az egész közösség érdeke, ezért az ahhoz szükséges, alapvető tisztálkodási szerek folyamatos biztosítása nem lehet a vagyoni helyzetének függvénye. A fogvatartott alapvető higiéniás szükségleteit szolgáló szappan, sampon, és különösen az egészségügyi papír hiánya az Alaptörvény II. cikkében biztosított emberi méltósághoz, valamint az Alaptörvény XX. cikk (1) bekezdésében biztosított, testi és lelki egészséghez való joggal összefüggő visszásságot okoz.
A fogvatartott az általa használt helyiségek tisztán tartásában való közreműködés kivételével más munkára nem kötelezhető9. Az Őrzött Szállás zárkáinak, illetve az „A” épületben az azokhoz tartozó vizesblokk tisztántartása az ott elszállásolt fogvatartottak feladata, a közösségi helyiségek takarításáról az intézmény gondoskodik. A meghallgatott külföldiek beszámolói alapján úgy tűnik, hogy a takarítás az őrszemélyzet és a fogvatartottak között időről-időre feszültségeket okoz.
Az egyik, körülbelül két héttel a helyszíni bejárás előtt történt konfliktusról az „A” épületben fogvatartott külföldiek közül többen is beszámoltak. Elmondásuk szerint az őrszemélyzet az egyik fogvatartottat felszólította, hogy a zárkáját takarítsa ki, aki az utasítás végrehajtásához takarítóeszközöket és takarítószereket kért. A férfi az említett eszközöket nem kapta meg, ezért közölte, hogy takarítás nem az ő feladata lenne.
Később, az utasítást megtagadó külföldit az őrök elvezették, és a térfigyelő kamerák által nem ellenőrzött „biztonsági” elkülönítő helyiségben úgy megverték, hogy az egyik foga kitörött. 
A bántalmazott fogvatartottal a helyszíni bejárást végző munkatársaim is beszéltek. Állítása szerint az őrök étkezés után bántalmazták. Először azon a címen, hogy nem visz-e élelmiszert a cellába, az őrök visszatartották, a ruházatát tüzetesen átvizsgálták és még a szájába is benéztek. Miután a többiek visszatértek a cellájukba, őt a „biztonsági” elkülönítőbe kísérték ahol megverték. A külföldi a történtek bizonyítékaként az ínyét is megmutatta, ahol a foggyökér még a helyszíni bejáráskor is látható volt. Emlékezete szerint az őrszemélyzet hat tagja bántalmazta, azonban a váratlan stressz miatt csak egyikük azonosítószámát tudta megjegyezni. Ezt az azonosítószámot a munkatársaimnak is elmondta.
Az „A” épület lakói egy másik, körülbelül 10-12 héttel a helyszíni bejárás előtt történt incidensről számoltak be. Ebben az esetben az őrszemélyzet az egyik afgán fogvatartottat arra utasította, hogy a földön heverő cigarettacsikkeket puszta kézzel szedje össze. A külföldi először arra hivatkozva, hogy ő nem dohányzik, megtagadta az utasítás végrehajtását, de később, némileg vonakodva, kitakarította a helyiségét. Az afgán férfi állítása szerint, a takarítás befejezését követően a helyiségben tartózkodó körülbelül 180-185 cm magas, kőrszakállas biztonsági őr a kezét hátracsavarta, majd a társaságában lévő szőke hajú, női fegyveres biztonsági őr tenyérrel, két alkalommal pofon ütötte10. Az esetnek további szemtanúja nem volt.
A takarítással kapcsolatos feszültségek egyik oka, hogy semmiféle előírás sincs arra vonatkozóan, hogy a fogvatartott által használt helyiségek tisztántartásához az Őrzött Szállás milyen eszközöket és takarítószereket köteles biztosítani. A helyszíni bejárás első napján az egészségügyi elkülönítő kétágyas zárkájában meghallgatott líbiai fogvatartott, puszta kézzel, egy szál, mocskos, foszladozó ronggyal éppen felmosott. A felmosórongyot, időről-időre a vizesblokkban található mosdókagylóban volt kénytelen kiöblíteni. Nyeles felmosó hiányában, a padló feltörlését, a csupasz lábfejére tekert, vizes ronggyal végezte.
A fogvatartott külfölditől még az általa használt helyiségek tisztántartására vonatkozó jogszabályi kötelezettsége teljesítése során sem lehet elvárni, hogy a zárkáját puszta kézzel, egy szál mocskos, foszladozó ronggyal, zokszó nélkül hajlandó legyen feltakarítani. Hasonló helyzetet eredményez, ha a fogvatartott a zárka padlóján szétszórt szemetet, az őrszemélyzet utasítására, seprű és lapát hiányában, puszta kézzel kénytelen felszedni.
A fogvatartottak által, álláspontom szerint megalapozottan, sérelmezett helyzetek, valamint az abból eredő feszültségek számottevő része megelőzhető lenne, az Őrzött Szállás minden egyes zárkához egy-egy seprűt és lapátot, csavaró kosárral ellátott vödröt, nyeles felmosót, a vizesblokkal rendelkező zárkákban található illemhelyek tisztántartásához, legalább egy WC kefét biztosítana. 
Az Alaptörvény III. cikk (1) bekezdésében biztosított, megalázó bánásmód tilalmával összefüggő visszásságot eredményez, hogy az Őrzött Szállás a fogvatartott külföldiek számára, az általuk használt helyiségek tisztántartására vonatkozó jogszabályi kötelezettségük teljesítéséhez szükséges eszközöket és takarítószereket nem biztosítja. 
Az intézmény a fogva tartott külföldiek számára naponta háromszor biztosít étkezést. A fogvatartott számára, a személyenként 750 forint/nap élelmezési norma felhasználásával, naponta legalább 10900 joule energiatartalmú élelmet kell biztosítani, amelynek során a külföldi vallásának étkezési előírásait is figyelembe veszik11.
A fogvatartottak számára helyben, az intézménynek is helyet adó rendőrségi létesítmény konyháján főznek. Miután külföldiek túlnyomó többsége muszlinvallású, a fogva tartottak kizárólag sertéshús-mentes élelmiszereket kapnak. Bár a helyszíni bejárás során úgy tűnt, hogy az Őrzött Szállás a jogszabályban előírt energiatartalmú élelmezést biztosítja, a fogvatartottak közül többen is panaszkodtak, hogy a napi élelem mennyisége nem mindig elegendő, továbbá az étrendet is meglehetősen egyhangú.
Munkatársaim a helyszíni bejárás mindkét napján a külföldiek számára készített ebédet fogyasztották. Az első napi ebéd burgonyaleves, majd marhapörkölt volt tésztával és káposztasalátával. A második napon grízgaluskaleves, majd marhapörkölt volt rizzsel és csemege uborkával. Az elfogyasztott étel mennyiségét és minőségét megfelelő volt, azonban a fogvatartottak étrendjét a munkatársaim is kissé egyhangúnak találták.
A rendőrségi konyhán előkészített élelmet a konyhai dolgozók átszállítják az Őrzött Szállásra, majd az őrszemélyzet felügyelete alatt kiosztják. A fogvatartottak több csoportban, az erre a célra kialakított, az érkezési időn kívül közösségi célokra is szolgáló helyiségekben étkeznek. A helyszíni bejáráskor a „B” épületbe étkezőhelyiségében lévő 35 ülőhely még az őrszemélyzet egyidejű ebédeltetéséhez sem volt elegendő, így a 84 fogvatartott 3 csoportban étkezett.
A nap utolsó étkezése, a vacsora késő délután, 17 és 18 óra között van, azonban a másnapi reggeli legkorábbi időpontja 7 óra 30. Miután a két étkezés között gyakorlatilag 12 óra telik el, a fogvatartottak többsége ezen idő alatt megéhezik. Megesik, hogy a külföldiek vacsora után, a késő éjszakai, esetleg a nyugodt alvásukat is megzavaró éhség megelőzése, illetve csillapítása céljából megpróbálnak egy-két szelet kenyeret a zárkába vinni.
Az idegenrendészeti eljárásban elrendelt őrizet végrehajtásának szabályairól szóló 27/2007. (IV. 31.) IRM rendelet 15. § (2) bekezdése értelmében, a fogvatartott az őrizet végrehajtása során a személyes használati tárgyait, ideértve az élelmet is magánál tarthatja. Kétségtelen, hogy az Őrzött Szállás az fogvatartottnál tartható személyes használati tárgyak mennyiségét az elhelyezés körülményeitől függően korlátozhatja12, azonban ennek során köti őt az a jogszabályi rendelkezés, mely szerint a külföldi kizárólag az „őrzött szállás biztonságára, rendjére, saját vagy mások életére, testi épségére veszélyes tárgyakat, anyagokat” nem tarthat magánál13.
Az intézmény napirendje szerint szobahőmérsékleten romlandó élelmiszert a zárkákba bevinni, és ott tárolni tilos. Ezen kívül, a külföldi sem üveg edényben tárolt élelmiszert, sem konzervet nem tarthat magánál14.
Annak ellenére, hogy a kenyeret szobahőmérsékleten szokás tárolni, továbbá birtokban tartása sem az Őrzött Szállás rendjét, sem a fogvatartottak életét vagy testi épségét nem veszélyezteti, azt az a zárkába vinni tilos. Az őrszemélyzet azt, hogy a külföldiek a házirendben szereplő tilalmat megszegve, kenyeret vagy más élelmiszert csempésszenek a zárkába, oly módon igyekszik megelőzni, hogy az étkezéseket követően, a ruházatukat az alsóneműre kiterjedően, továbbá a szájüregüket rendszeresen átvizsgálja.
Többen is sérelmezték, hogy nem elég, hogy az őrök még a szájukba is benéznek, de ilyenkor gyakran gúnyolódnak is rajtuk. Miután a szájüregben csak igen korlátozott mennyiségű élelmiszert lehet elrejteni, a külföldiek az átvizsgálásuk módját megalázónak érzik, amelynek megpróbálnak ellenállni, ami az őrszemélyzettel való konfliktusokhoz vezet, és a bántalmazásba torkollik.
Azon túl, hogy az Őrzött Szállás házirendjének az a pontja, melynek alapján a fogvatartott még kenyeret sem vihet a zárkába ellentétes a 27/2007. (IV. 31.) IRM rendelet 15. § vonatkozó rendelkezéseivel, és annak módja, ahogy az őrszemélyzet a tilalom betartását ellenőrzi, az Alaptörvény III. cikk (1) bekezdésébe ütköző tilalmazott megalázó bánásmóddal összefüggő visszásságot okoz.
Az idei évben a Ramadán 2012. július 20-án, vagyis a helyszíni bejárást követően kezdődött. A böjti időszak alatt a hívők csak napjában kétszer, napkelte előtt, és napnyugta után ehetnek. Az Őrzött Szállás mintegy 80 lakója jelezte, hogy az említett időszakban böjtölni szeretne. A fogvatartottak közül többen is aggódtak, hogy amennyiben a napirendben előírt korlátozások miatt, a Ramadán alatt sem vihetnek élelmet a cellába, akkor kora hajnalban, napfelkelte előtt, nem lesz mit elfogyasztaniuk, vagyis csak napjában egyszer étkezhetnek.
Az Őrzött Szállás munkatársainak tájékoztatása szerint a vallási előírások betartásának feltételeit valamennyi, a Ramadánban résztvevő külföldi számára biztosítani fogják. 
A fogva tartott külföldiek az őrizet időtartama alatt, a lakótérben található helyiségeket, így a cellát az étkezésre, a szabadidő eltöltésére alkalmas közösségi, valamint az elkülönítő helyiségeket, továbbá a mosdó, a zuhanyozót és az illemhelyet, a házirendben foglaltak szerint szabadon használhatják, és az Őrzött Szállás erre kijelölt részein korlátozás nélkül mozoghatnak15.
A reggeli elfogyasztását követően, valamennyi fogvatartott visszatér a cellájába, majd az őrszemélyzet az ajtókat, a „B” épületben a rácsokat, bezárja. Azok a külföldiek, akik valamilyen gyógykezelés alatt állnak, 8.30 és 9 óra között a szolgálatban lévő asszisztenstől megkapják a rendelt reggeli gyógyszeradagjukat. A gyógyszerosztást követően az őrszemélyzet a zárkák ajtaját kinyitja, és a fogvatartottak a szektoron belül szabadon mozoghatnak.
Az Őrzött Szállás lakói napi 1 órát tartózkodhatnak a szabad levegőn. Az erre a célra kialakított, körülbelül 4 méter magas, NATO drótban végződő kerítéssel körülzárt területre szektoronként, a napirendben meghatározott időpontban mehetnek ki. A szabadlevegőn tartózkodók, egyéb lehetőség hiányában többnyire sétálnak, beszélgetnek, kártyáznak, esetleg a szociális munkásoktól elkért szivacslabdával futballoznak.
Az intézmény a közelmúltban, az Európai Visszatérési Alapból származó pályázati pénzből olyan fejlesztéseket tervez, amelyek eredményeként minden szektoroknak saját udvara lesz. A projekt megvalósulását követően, azokban a napszakokban, amikor a fogvatartottak a szektoron belül szabadon mozoghatnak, az udvarra is kimehetnek majd.
A következő „zárás” az őrszemélyzet ebédidejének kezdetekor, 11 óra 30 perckor kezdődik. Amíg az őrök ebédelnek, a fogvatartottak a zárkákban várakoznak. A fogvatartottak a személyzeti ebédidőt követően, 12 óra 30 perctől kezdődően, csoportonként étkeznek.
Az újabb „zárás” 13 óra 30 perckor, a déli gyógyszerosztás miatt kezdődik. 14 órakor az őrszemélyzet a zárkák ajtaját kinyitja, és a fogvatartottak ismét szabadon mozoghatnak a szektorban.
17 óra és 19 óra 30 perc között a vacsorát, illetve az esti gyógyszerosztást követően, a nappali őrszemélyzet szolgálati idejének vége, illetve az éjszakai őrszemélyzet szolgálati idejének kezdetével összefüggő létszámellenőrzés, illetve a szolgálat átadása miatt van „zárás”. A külföldiek 19.30 és 22 óra között mozoghatnak a szektorban.
A „B” épületben elszállásolt, muszlim vallású fogvatartottak közül többen is sérelmezték, hogy a zárkákhoz tartozó vizesblokk hiányában, a kötelező esti imát megelőző rituális mosakodást esetenként azért nem tudják időben elvégezni, mert az őrszemélyzet a szolgálat átadásának elhúzódása miatt, csak késve nyitja ki a zárkaajtót.
Az őrszemélyzet tagjai sem vitatták, hogy a szolgálat átadása időnként elhúzódik, de nem értették, hogy a zárkaajtó legfeljebb 15-20 perccel későbbi nyitása a fogvatartottak számára miért okoz nehézséget.
Az Alaptörvény VIII. cikk (1) bekezdésében biztosított, a vallás szabadságához való jog magában foglalja azt is, hogy a vallását bárki, vallásos cselekmények, szertartások végzése útján, vagy egyéb módon, akár egyénileg, akár másokkal együttesen, nyilvánosan vagy a magánéletben gyakorolja.
Miután muszlim hívő esetében a meghatározott időpontban elvégzendő esti ima, illetve az ezt megelőző rituális mosakodás a vallása gyakorlásának integráns részét képezi, az azt akadályozó körülményeket az intézmény köteles megszüntetni.
Az Alaptörvény VIII. cikk (1) bekezdésében biztosított, a vallás szabadságához való joggal összefüggő visszásságot okoz, hogy az Őrzött Szállás „B” épületében élő, muszlim vallású fogvatartottak, a vizesblokkhoz történő szabad hozzáférés hiányában, az esti imájukat megelőző rituális tisztálkodást nem tudják időben elvégezni.     
Takarodókor minden fogvatartott köteles a zárkában, a számára kijelölt fekhelyen tartózkodni. Az „A” épületben 22 és reggel 6 óra között éjszakai „zárás” van. 
A „B” épületben, ahol a fogvatartottak a zárkához tartozó vizesblokk hiányában, kizárólag a folyosóról megközelíthető illemhelyeket használhatják, csak 2 órával később, éjfélkor van „zárás”. Ez azt jelenti, hogy a takarodó az itt elszállásolt külföldiekre is kötelező, azonban a zárkaajtók még két órán át nyitva maradnak, amely idő alatt szükség esetén, az illemhelyeket szabadon látogathatják. A fogvatartottak éjfél és reggel 6 óra között csak akkor tudnak az illemhelyre eljutni, ha az őrszemélyzet kiengedi őket. Az illemhelyhez történő hozzáférés körülményeit valamennyi, ebben az épületben meghallgatott fogvatartott sérelmezte.
A külföldiek egyrészt azt panaszolták, hogy más lehetőség hiányában csak a külső, faajtón történő, erőteljes kopogással hívhatják az őröket, amivel felébresztik a társaikat. A másik sérelmük az volt, hogy az őrszemélyzet néhány tagja, az illemhelyekhez történő hozzáférés hátráltatását a fogvatartottakkal fennálló személyes konfliktusaik megtorlására használja. Ilyen esetekben a külföldi még a legcsendesebb hajnali órákban sem tud olyan hangosan kopogni, hogy azt az őrszemélyzet észlelje, és az illemhelyre kiengedje. A fogvatartottak az olyan helyzetekre, ha az éjszakai zárás miatt nem tudnának az illemhelyre kijutni, üres ásványvizes palackokat tartanak a zárkákban, és szükség esetén, ezekbe vizelnek. Ezeket a műanyag palackokat munkatársaimnak is megmutatták.
Az őrszemélyzet megkérdezett tagjai tagadták, hogy szándékosan akadályoznák a külföldieket abban, hogy az éjféli zárást követően, az illemhelyre kijussanak. Azt azonban ők sem vitatták, hogy esetenként valóban megeshet, hogy a külföldinek hosszabb ideig is várnia kell, amíg az őrök a kopogást meghallják, és kiengedik. Ennek oka, hogy éjszaka a kétemeletes épületben mindössze ketten vannak szolgálatban, és a fogvatartottak óránkénti ellenőrzése is a feladataik közé tartozik. A szolgálatban lévő őröknek mindenhová együtt kell menniük, és a mozgásukat óránként adminisztrálniuk kell. Előfordulhat, hogy az első szinten tartózkodó fogvatartott kopogását észlelik, de azért nem tudják őt azonnal kiengedni, mert a második szint végében lévő cellákat kell éppen ellenőrizniük, esetleg arra kell várniuk, hogy egy másik külföldi az illemhelyről visszatérjen a cellába.
A fogva tartási helyszínekkel szemben alapvető elvárás, hogy a fogvatartott számára a megfelelő higiénés állapotban lévő illemhelyhez történő hozzáférést a nap bármelyik szakában, korlátozás nélkül biztosítani kell. Az a körülmény, hogy az Őrzött Szállás „B” épületében elszállásolt külföldiek az éjféli zárást követően kizárólag az őrszemélyzet közreműködésével képesek az illemhelyre kijutni az emberi méltóságuk veszélyeztetésével jár, ha annak késleltetése vagy akadályozása nem a személyes sérelmek megtorlásának eszköze16.
Az Alaptörvény 3. cikk (1) bekezdésében tilalmazott megalázó bánásmóddal összefüggő visszásságot okoz, hogy az Őrzött Szállás „B” épületében fogva tartott külföldiek az éjféli zárást követően, az illemhelyhez történő szabad hozzáférés hiányában, a zárkatársaik jelenlétében, üres ásványvizes palackokba kénytelenek vizelni.
2012-ben, a helyszíni bejárást megelőzően, az Országos Meteorológiai Szolgálat az két alkalommal adott ki „piros” hőségfigyelmeztetést azért, mert a napi középhőmérséklet legalább három napon keresztül 27°C felett volt17.
Munkatársaim megkérdezték a külföldieket, hogy történt-e bármilyen intézkedés annak érdekében, hogy a zárt épületben a rendkívüli hőséget könnyebben elviseljék. Annak ellenére, hogy a külföldiek az egésznapi forróságot nehezen viselték, az említett időszakban semmiféle változást nem tapasztaltak.
Az „A” épület lakói arra panaszkodtak, hogy bár napközben szerettek volna legalább egy hűsítő zuhanyt venni, azt az őrszemélyzet nem engedélyezte. Fürdési lehetőség hiányában, csak a zárka vizesblokkjában lévő mosdó felett hűsíthették magukat.
A „B” épületben lévő szektorokhoz tartozó vizesblokkok a folyosóról szabadon elérhetők, így a fogvatartottak napközben is bármikor fürödhettek. Ők azt sérelmezték, hogy bár az ablakokat kívülről rács fedi, azokat az Őrzött Szállás vezetőjének utasítására, éjszaka zárva kellett tartaniuk. Leginkább a 6 és a 7 ágyas zárkák lakói panaszkodtak, hogy a nappali hőségtől átmelegedett épületben, a zárt ablakok mellett, az éjszakai fülledtséget nagyon nehezen viselték.
A Harmtv. 129. § (1) bekezdésének k) pontja az őrzött szállásként működő épülettel szemben alapvető követelményként írja elő, hogy az őrizetben lévő külföldieket csak olyan helyiségben lehet elhelyezni, ahol az „ablak és a természetes szellőzés biztosítható”. A zárkák természetes szellőztetésének lehetőségét még az őrzés biztonságának érdekében sem lehet korlátozni.  Az Őrzött Szállás vezetőjének intézkedése, amellyel megtiltotta, hogy a fogvatartottak az „B” épületben lévő zárkák ablakát éjszakára kinyissák, a helyiségeket az őrizet végrehajtására alkalmatlanná tette. 
Az idegenrendészeti őrizetben lévő külföldiek olyan helyiségben történő elszállásolása, ahol a természetes szellőzés nem biztosítható, azon túl, hogy ellentétes a Harmtv. 129. § (1) bekezdésének k) pontjával, veszélyezteti az Alaptörvény XX. cikk (1) bekezdésében biztosított, testi egészséghez való alapjog érvényesülését.
A fogvatartottak munkanapokon csak hivatali időben, munkaszüneti napon a hivatali munkaidőnek megfelelő időben fogadhatnak látogatókat18. A külföldiek többségének még nem volt látogatója, és nem is számítanak arra, hogy a fogva tartásuk ideje alatt a családtagjaik, vagy a barátaik közül bárki meglátogatja őket.
A látogatók fogadására szolgáló helyiség az „A” épület földszintjén található. A helyiségnek két bejárata van: egyik a belső folyosóra, a másik az udvarra nyílik. A látogató és a fogvatartott közötti teret elválasztó fal alsó része téglából, a felső átlátszó műanyagból készült. A műanyag táblákra lyukakat ütöttek, és a fal két oldalán, egymástól méterekre tartózkodó személyek ezeken keresztül láthat, hallhatják egymást. Érintésre, vagy más fizikai kontaktusra csak kivételesen, és kizárólag akkor van lehetőség, ha azt az őrszemélyzet szolgálatban lévő tagja, azt néhány másodpercre lehetővé teszi. Az egyik fogvatartott indulatosan panaszolta, hogy még arra sem volt lehetősége, hogy az őt meglátogató, már több hónapja nem látott, feleségét megölelje19.
Miután az Őrzött Szálláson élő külföldiek nem bűnelkövetőek, akik a szabadságvesztés büntetésüket töltik, a látogatóknak a büntetés végrehajtásban szokásos körülmények közötti fogadása indokolatlan korlátozásnak tűnik.
Telefonálásra csak az Őrzött Szállás által biztosított készüléken, a fogvatartott költségén kerülhet sor,20 ám az intézmény mindössze 3 darab, a fogvatartottak által is hozzáférhető telefonkészülékkel rendelkezik. Két készülék az „A” a harmadik a „B” épületben található. Ezeket telefonkártya birtokában, kétnaponta 9 óra és 11.30, 14 és 17 óra, továbbá 19.30 és 21 óra között, alkalmanként 5 perc időtartamban lehet használni.
A fogvatartott telefonkártyát saját költségére, a letétbe helyezett pénzéből vásárolhat. Mindhárom telefonkészülék a szektorokon kívül található, így azokhoz kizárólag az őrszemélyzet felügyelete mellett lehet hozzáférni.
Az őrök az előzetesen bejelentkezett, telefonálni szándékozó külföldieket tízfős csoportokban a készülékhez kísérik, és amíg egyikük beszél, a többiek várakoznak. Miután automata időmérővel egyik készülék sem rendelkezik, a napirendben meghatározott időtartam betartásáért a felügyeletet ellátó őr a felelős, aki annak leteltét követően megszakítja a vonalat.
A telefonhasználat módját sérelmező beadványok azt kifogásolták, hogy az őrök alkalmanként még 5 perc beszélgetést sem engedélyeznek, és többnyire váratlanul, valamely probléma megtárgyalásának befejezése előtt megszakítják a vonalat. A fogvatartottak leggyakoribb sérelme az volt, hogy miután nincs pénzük telefonkártyára, azért tárcsázzák a hozzátartozójukat, hogy az hívja őket vissza, vagyis a beszélgetés költségét ő fedezze. A nagy földrajzi távolságok, illetve az abból eredő több órás időeltolódás miatt a telefonálási időt a kapcsolatfelvétel felemészti, így mire az esetleg hónapok óta nem látott hozzátartozójuk visszahívja őket, nem hogy őt percig, de annál rövidebb ideig sem tudnak beszélni.
Az őrszemélyzet tagjai szerint a számukra kötelező utasítás alapján az 5 perc telefonhasználati időt nem a beszélgetés megkezdésétől, hanem a telefonkagyló leemelésétől kell számítaniuk, és annak leteltét követően a vonalat meg kell szakítaniuk. Ők is megerősítették, hogy a fogvatartottak által is használható telefonkészülékek száma nem elegendő, és azok használatának jelenlegi rendje folyamatos feszültséget indukál, így számtalan konfliktus forrása.
Az intézmény munkatársainak tudomása szerint, a jelenlegi készülékeket működtető szolgáltató azért nem hajlandó továbbiakat ingyenesen üzembe helyezni, mert a fogvatartottak által preferált visszahívások költségét a hívó fél fizeti, így az üzleti haszon az ő szolgáltatóját illeti. Az Őrzött Szállásnak lehetősége lenne arra, hogy további, kártyás telefonkészülékeket béreljen, azonban ennek a készülékenként körülbelül 10.000 Ft/hó költségét a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányság nem tudja fedezni.
Az Őrzött Szállás lakói délelőtt 9 óra és 11.30, délután 14 és 17 óra között, előzetes jelentkezés alapján, alkalmanként 30 percet internetezhetnek. A jelenlegi kapacitások alapján ezzel a lehetőséggel naponta és épületenként 20 külföldi élhet, vagyis egy-egy fogvatartott körülbelül 4 naponként jut a számítógéphez. A telefonhasználatból fakadó problémák ellenére, a számítógépszobákban sem web kamera, sem mikrofon, sem felhallgató nincsen.
Az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítéletei alapján, a fogvatartott számára biztosítani kell annak lehetőségét, hogy a hozzátartozóival rendszeresen kapcsolatot tartson21. Az idegenrendészeti őrizet sajátosságainak egyike, hogy a fogvatartott rokonai, barátai nagy földrajzi távolságban, nem ritkán egy másik kontinensen élnek, így lehetőségük sincs arra, hogy a hozzátartozójukat meglátogassák. Személyes érintkezés hiányában, az egyéb kapcsolattartási formák, például a telefon, jelentősen felértékelődnek. A távollévő hozzátartozókkal való kapcsolattartást azonban még a pénzeszközökkel nem rendelkező fogvatartott számára is hozzáférhetővé kell tenni, amelynek az internet az egyik, költségkímélő eszköze lehetne.
A telefonhasználatnak az Őrzött Szálláson alkalmazott módja, amely a telefonkártya vásárlására képtelen külföldit még az intézmény számára semmilyen költséggel sem járó visszahívásos beszélgetéstől is elzárja, veszélyezteti az Alaptörvény 3. cikk (1) bekezdésében szereplő, az embertelen bánásmód tilalmának érvényesülését.
A meghallgatott külföldiek közül többen egészségügyi problémákra panaszkodtak. A hirtelen, erőteljes fogyással, az erős szorongással, alvászavarokkal, illetve a különböző testrészek intenzív viszketésével járó post traumás tüneteken túl, az egyik pakisztáni fogvatartott határozottan állította, hogy „valami mozog a hátsójában”.
A fogvatartottak elmondták, hogy idegen nyelvet sem a rendőrorvos, sem az asszisztensek nem beszélnek, így a panaszaikat sem értik. Előfordul, hogy Menedék Egyesület pszichológusa, esetleg az valamelyik szociális munkás tolmácsol az orvosi vizsgálatnál, de erre csak alkalmanként van lehetőség. A fogvatartottak többsége úgy vélte, hogy az aktuális panaszaitól függetlenül, mindig ugyanazt a gyógyszert kapja.
Az Őrzött Szállás által rendelkezésemre bocsátott kimutatás szerint, 2011-ben a rendőrorvos leggyakrabban egy „Rivotril” nevű feszültségoldó, nyugtató hatású gyógyszert rendelt. A 2 mg hatóanyagot tartalmazó tablettából 7168 db, a 0,5 mg hatóanyagot tartalmazó tablettából 629 db fogyott. Az „Ambrobene” nevű tablettából 2088 db, a „Frontin” nevű feszültségoldó, altató, nyugtató hatású 0,25 mg hatóanyagot tartalmazó tablettából 1100 db, ennek a 0,5 mg hatóanyagot tartalmazó változatából 1350 db fogyott. Az „Aspirin 500” tablettából 2305 db, „Béres C-vitamin” tablettából 2432 db „Calcium” pezsgőtablettából 1562 db volt az éves fogyasztás.
2012. év első felében a „Rivotril” 2 mg hatóanyagot tartalmazó tablettából 2174 db, a 0,5 mg hatóanyagot tartalmazó tablettából 685 db fogyott. Az „Ambrobene” nevű gyógyszerből 2163 db, a „Frontin” nevű feszültségoldó, altató, nyugtató hatású 0,25 mg hatóanyagot tartalmazó tablettából 695 db, ennek a 0,5 mg hatóanyagot tartalmazó változatából 342 db volt a fogyasztás.
A felsorolt gyógyszerek minősége és mennyisége, valamint a helyszíni bejárás során meghallgatott külföldiek beszámolói megerősítik az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságának azon információit, mely szerint az Őrzött Szálláson élő fogvatartottak körében nagyfokú bizonytalanság és szorongás tapasztalható, és a különböző súlyosságú, poszttraumás szimptómáktól szenvedő fogvatartott sem ritka22. E külföldieknek a fogva tartás elviseléséhez rendszeresen nyugtatókra és altatókra van szükségük.
A „Rivotril” nevű gyógyszer hatóanyagának egyik széles kőrben ismert jellemzője, hogy rövid ideig tartó fogyasztás mellett is képes függőséget okozni. Az intézményben élő külföldiek pszichés állapotára, valamint az általuk elfogyasztott feszültségoldó, nyugtató hatású gyógyszerek mennyiségére és minőségére figyelemmel indokolt lenne, ha az intézményben, legalább hetente egy alkalommal, pszichiáter szakorvos rendelne, aki a fogvatartottak ellátásán túl, a pszichológus terápiás munkáját is felügyelné.
Az elvárható szintű orvosi ellátás alapja, hogy a páciens képes legyen a panaszairól a kezelőorvosát tájékoztatni. Miután a fogvatartott külföldi nincs abban a helyzetben, hogy akár a kezelőorvosát, akár a vele történő kommunikációhoz szükséges tolmácsot megválassza, ennek feltételeiről az Őrzött Szállás köteles gondoskodni. Munkatársaim arra vonatkozóan semmiféle információt sem kaptak, hogy az Őrzött Szállás vezetése – esetleg a Debreceni Orvostudományi Egyetem külföldi hallgatóinak, vagy pályázati pénzek bevonásával – az egészségügyi személyzet, illetve a fogvatartottak közötti kommunikációs problémákat hogyan szándékozik orvosolni.
Az a tény, hogy az Őrzött Szállás által, a fogva tartott külföldiek egészségügyi ellátására foglalkoztatott egészségügyi személyzet semmiféle idegen nyelvet sem beszél, továbbá az intézményben az orvosi vizsgálatok elvégzéséhez szükséges tolmácsolás sem hozzáférhető, veszélyezteti az Alaptörvény XX. cikk (1) bekezdésében biztosított, testi és lelki egészséghez való alapjog érvényesülését. 

Az Őrzött Szállás személyzete
Az Őrzött Szálláson 56 hivatásos állományú rendőrtiszt és 158 fegyveres biztonsági őr dolgozik. A Menedék Migránsokat Segítő Egyesület által foglalkoztatott 4 szociális munkás és 1 pszichológus alkalmazásának költségeit az Európai Visszatérési Alap fedezi. A felsoroltakon túl, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányság 1 háziorvost részmunkaidőben, szerződés alapján alkalmaz. 
Az 56 hivatásos állományú rendőrtiszt között 9 nő, és 45 férfi volt. 8 rendőrtiszt felsőfokú, a többiek középfokú állami iskolai végzettséggel rendelkeznek. 2 rendőrtiszt angol, 1 eszperantó nyelvből középfokú, 10 rendőrtiszt angol, 3 német nyelvből alapfokú állami nyelvvizsgát tett. 3 rendőrtiszt angol nyelvből 1 orosz nyelvből kezdő szintű nyelvismerettel rendelkezik.
A rendőrség a fegyveres biztonsági őröket, az Országos Rendőr-főkapitányság Rendészeti Főigazgatójának döntése alapján, személyőrzési és kísérési feladatok ellátására, a fegyveres biztonsági őrségről, a természetvédelmi és mezei őrszolgálatról szóló 1997. évi CLIX. törvény, valamint a Munka Törvénykönyvének előírásainak megfelelően, őrzési és kísérői feladatok ellátására foglalkoztatja. Napszaktól függően, 7-11 hivatásos rendőrtiszt és 30-40 fegyveres biztonsági őr van szolgálatban.
A fegyveres biztonsági őrök kék színű formaruhát, baseball sapkát, sötét színű bakancsot és azonosítószámot viselnek. Az Őrzött Szállás területén gumibottal, bilinccsel, és könnygázsprayvel felszerelve látják el a szolgálatot. Amikor a fegyveres biztonsági őrök munkavégzésre jelentkeznek, a szolgálati lőfegyverüket, az erre a célra kialakított fegyverszobában, kötelesek leadni. Lőfegyvert kizárólag a külföldiek külső helyszínekre történő kísérése, illetve szállítása esetén viselhetnek. Munkatársaim a helyszíni bejárás első napján több, azonosítószámot nem viselő fegyveres biztonsági őrrel is találkoztak, amit az Őrzött Szállás helyettes vezetőjének jeleztek.
A 158 fegyveres biztonsági őr között 20 nő és 138 férfi volt. Közülük 6 felsőfokú, 81 középfokú iskolai végzettséggel rendelkezett, 71 szakmunkásképző iskolát végzett. 1 fegyveres biztonsági őr angol, 2 német nyelvből középfokú állami nyelvvizsga bizonyítvánnyal rendelkezik. 6 fegyveres biztonsági őr alapfokon angolul, 1 alapfokon németül tud. 14 fegyveres biztonsági őr kezdő szintű angol, 12 kezdő szintű német, 4 kezdő szintű orosz nyelvismerettel rendelkezik.
Miután a fegyveres biztonsági őrök túlnyomó többsége érdemben semmilyen idegen nyelven sem beszél, a köztük, illetve a fogvatartottak közötti kommunikáció többnyire gesztusokkal zajlik. A helyszíni bejárás tapasztalatai szerint egyrészt a fegyveres biztonsági őrök köszönés nélkül lépnek be a zárkákba, másrészt annak ellenére, hogy az zárkaajtókon az ott elszállásolt külföldiek állampolgárságán túl, a nevüket is feltüntették, a fogvatartottakat nem a nevükön, hanem a származási országuk megnevezésével szólítják.
Az Alkotmánybíróság döntése értelmében a saját név minden személy identitásának egyik alapvető meghatározója, amely az azonosítását, egyúttal másoktól való megkülönböztetését is szolgálja. A saját névhez való jog, az önazonossághoz való alapvető eleme, amely az állam által elvonhatatlan és – lényeges tartalmát tekintve – korlátozhatatlan23. A meglévő, vagyis az állam által regisztrált nevet senkitől, így az idegenrendészeti jogsértés elkövetése miatt fogva tartott külfölditől sem lehet elvenni.
Az Őrzött Szállás őrszemélyzetének az a gyakorlata, hogy a fogva tartott külföldit nem a nevén, hanem pusztán az állampolgársága szerinti állam megnevezésével szólítja, sérti a névhez való jogot, így az Alaptörvény II. cikkében biztosított emberi méltósághoz való alapjoggal összefüggő visszásságot eredményez.
A helyszínen meghallgatott külföldiek, egy-két kivételtől eltekintve, vagy arra panaszkodtak, hogy az őrszemélyzet bántalmazta őket, vagy valamely társuk bántalmazásáról tudtak, esetleg ilyen események szemtanúi voltak.
A külföldiek bántalmazását sérelmező beadványokra, az ezzel kapcsolatos sajtóhíradásokra, továbbá a fogvatartottak panaszaira tekintettel, azt is megvizsgáltam, hogy az intézményben, a helyszíni bejárást megelőző 18 hónapban, milyen rendkívüli események történtek24.
Rendkívüli eseménynek minősül az őrizetet érintő természeti katasztrófa, továbbá minden olyan esemény, tevékenység vagy mulasztás, amely a fogvatartottat, az őrzéséért, kíséréséért, szállításáért és ellátásáért, valamint e feladatokat végrehajtó állomány irányításáért felelős személyek és az ellenőrző személyek életét, testi épségét, egészségét, az őrzött szállás rendjét, az őrzésbiztonságot sérti vagy súlyosan veszélyezteti. Ebbe a körbe tartozik különösen, a fogvatartott által az őrzött szálláson elkövetett bűncselekmény, szökés, vagy ezek kísérlete, az őrzött szállás munkatársainak jogszerű eljárásával szembeni csoportos ellenszegülés, az őrzött szállás rendjének csoportos megzavarása, valamint a fogvatartott öngyilkossági kísérlete, szándékos egészségkárosítása, vagy halála25.
Az Őrzött Szállás által rendelkezésére bocsátott dokumentumok szerint az intézményben, a helyszíni bejárást megelőző 18 hónapban, az alábbi rendkívüli események történtek:
2011. január 10-én az egyik zárka tételes ellenőrzése26 során kiderült, hogy valaki az ott lévő vaságyak egyikének a baloldali, fal felöli lábát kitörte, a rögzített ágydeszkát felfeszítette, majd ezeket oly módon helyezte vissza, hogy a változást szemrevételezéssel nem lehetett észlelni. Ismeretlen tettesek a helyiség baloldali, alsó ablakának mindkét határoló pántját kifeszítették. A rendelkezésre álló adatok alapján egyértelműen volt, hogy a zárka lakói szökést készítettek elő.
2011. január 14-én egy algériai állampolgár „lefejelte” az „A” épület elkülönítő helyiségének polcát, amelynek során 8 napon belül gyógyuló, hámsérülést szenvedett. A külföldi a néhány napja felfedezett szökési előkészületek egyik résztvevője volt, és az önkárosítás során feszült és agresszív magatartás tanúsított. 
2011. január 31-én, a zárkaellenőrzés során kiderült, hogy egy grúz állampolgár, tiltott helyen, a zárkában dohányzik. A külföldi egy cigarettacsikkekkel és vízzel teli műanyagpohár tartalmát a zárkában az őrszemélyzetre öntötte, majd a hozzá legközelebb álló fegyveres biztonsági őrt egy alkalommal, ököllel vállon ütötte. A grúz állampolgár ellen hivatalos személy elleni erőszak bűncselekménye elkövetésének gyanúja miatt büntetőeljárás indult.
2011. március 14-én a hajnali órákban, egy orosz állampolgár, a külső őrség elhaladását követően, a zárkaablak alsó bukás gátlóját kifeszítette, és alacsony testmagasságát, illetve sovány testalkatát kihasználva, a rácsok között kibújva leugrott a belső udvarra, és ismeretlen helyre távozott.
2011. április 13-án egy grúz állampolgár saját elhatározásból, önkezével, egy eldobható borotva felső fejének penge részével, a bal mellkasán 3 darab, kb. 5 cm hosszúságú, 8 napon belül gyógyuló, felületi, valamint felületes vágott sérülést okozott. A külföldi az egészségkárosítással, a fogva tartást elrendelő hatóság figyelmét kívánta felhívni arra, hogy a hazájába nem kíván visszatérni.
2011. június 1-jén 2 vietnámi állampolgár a tételes zárkaellenőrzést oly módon próbálta megakadályozni, hogy egyikük ökölbeszorított kézzel megpróbálta a fegyveres biztonsági őrt megütni, majd megrúgni, miközben a másik egy műanyagból készült mogyorókrémes dobozt dobott az őrszemélyzet felé. Az ellenőrzés során a fogvatartottak táskáiból 1 db kihegyezett nyelű fogkefe, 2 db recés fogazatúnak kireszelt telefonkártya, 4 db kb. 1 méter hosszú zsinór, 1 db cipőfűző és 1 db kihegyezett és kiélezett körömreszelő került elő. A 2 vietnámi állampolgárral szemben hivatalos személy elleni erőszak bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatt büntetőeljárás indult.
2011. június 8-án 28 fogvatartott, majd június 9-én további 18 fogvatartott (összesen 46 külföldi) írásban csoportos étkezésmegtagadást jelentett be. Az étkezésmegtagadások egyik oka az volt, hogy a külföldiek szerint a menekültügyi eljárások érthetetlenül elhúzódnak, másrészt azt kifogásolták, hogy az ügyeik állásáról csak igen kevés információval rendelkeznek, és nem értik, hogy nyitott menekülttábori elhelyezés helyett, miért vannak bezárva.
A Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal azt a 24 külföldit, akik menekültkérelemének elbírálása még folyamatban volt, az előzetes, valamint a részletes vizsgálati eljárás menetéről, a bírósági felülvizsgálat módjáról és tartalmáról, továbbá a menedékjogi eljárásokat érintő, 2010. december 24-én hatályba lépett jogszabályváltozásokról tájékoztatatta. 
A többi, 22 külföldit, akik esetében a menedékjogi eljárás már jogerősen befejeződött, vagy ilyen kérelmet elő sem terjesztett, a Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal munkatársai az őket érintő, 2010. december 24-én hatályba lépett jogszabályváltozásokról, így különösen az idegenrendészeti őrizet időtartamáról, az őrizet meghosszabbításának feltételeiről, az önkéntes hazatérés lehetőségeiről, továbbá a hatósági eljárás menetéről tájékoztatták. A tájékoztatások meghallgatását követően a külföldiek az étkezésmegtagadást beszüntették.
2011. szeptember 3-án 2 grúz állampolgár a velük közös zárkában elszállásolt, harmadik, ismeretlen állampolgárságú személyt bántalmazta, aki 8 napon túl gyógyuló, orrcsonttörést szenvedett. A verekedés oka az volt, hogy az ismeretlen állampolgárságú külföldi a grúz zárkatársait rendszeresen inzultálta. A grúz állampolgárokkal szemben súlyos testi sértés bűntett elkövetésének gyanúja miatt büntetőeljárás indult.
2011. szeptember 25-én egy nigériai állampolgár a szolgálatot teljesítő fegyveres biztonsági őrt arra kívánta rávenni, hogy a dohányzó helyiség ajtaját elállva, őt az onnan kilökje. Az őr a kérésnek nem tett eleget, ezért a nigériai állampolgár megfordult és meglökte. A nigériai állampolgár az őrszemélyzet által alkalmazott kényszerintézkedésnek ellenállt, ezért hivatalos személy elleni erőszak bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatt, büntetőeljárás indult ellene.
2011. november 27-én egy algériai állampolgár az étkezőhelyiségből történő távozása során, a ruházatátvizsgálási feladatot ellátó fegyveres biztonsági őrt a két vállánál fogva meglökte. A külföldi a ruházata ellenőrzésnek ellenállt, melynek során egyszer az őr kezére ütött. Az algériai állampolgár ellen hivatalos személy elleni erőszak bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatt büntetőeljárás indult.
2011. december 8-án egy afgán állampolgár a hálókörletben elhelyezett ágyról felugorva előbb a falnak majd a zárka rácsos ajtajának rohant. A rács a külföldi homlokán mintegy 3 cm hosszú, repesztett sebet okozott. A külföldi zárkából kirohanva a szinten lévő, többségében afgán állampolgárságú fogvatartottat, körülbelül 50-60 személyt, csoportos ellenszegülésre buzdított27.
Az őrszemélyzet a fentieken túl, 10 esetben testi kényszert, 14 esetben bilincset, 10 esetben testi kényszert és bilincset, 1 esetben testi kényszert, rendőrbotot és bilincset, 1 esetben testi kényszert, vegyi eszközt és bilincset, míg 1 esetben önállóan bilincset, mint kényszerítő eszközt alkalmazott. A kényszerintézkedés alá von fogvatartottak között 17 afrikai, 11 ázsiai, 9 európai ország állampolgára volt.
2012. február 11-én egy líbiai állampolgár az egyik egészségügyi elkülönítő helyiség mosdójában, a szellőző nyíláshoz erősített, mintegy 3 cm széles lepedőcsíkkal önakasztást kísérelt meg, azonban a textil elszakadt. A külföldi már huzamosabb ideje nem vett élelmet magához, ezért megfigyelés, illetve az egészségi állapotának romlása esetén szükséges intézkedések céljából volt az egészségügyi elkülönítőben elszállásolva. Az öngyilkossági kísérletet a szolgálatot teljesítő őr, az egyik, 20 percenként esedékes ellenőrzés során észlelte.
2012. március 04-én egy líbiai és egy algériai állampolgár az „A” épület földszinti étkezdében, a tálaló ablakon kimászva, kijutott a hátsó, a fogvatartottak levegőztetésére szolgáló udvarra, majd a betonkerítésen és szögesdróton átmászva megpróbált távozni. A szökést a külső őr észlelte. A rendőrség a két külföldit Nyírbátor belterületén, rövidesen elfogta.
Az idei évben, a fentieken túl 10 esetben testi kényszert, 10 esetben testi kényszert és bilincset, míg 4 esetben bilincset, mint kényszerítő eszközt alkalmazott. A kényszerintézkedés alá vont külföldiek közül 14 afrikai, 12 ázsiai ország állampolgára volt.
A külföldiek beszámolója szerint az őrök többsége humánusan bánik velük, azonban a verbális kommunikáció hiánya, és az eltérő kulturális háttér a fogvatartottak és az őrszemélyzet közötti félreértésekhez vezet, amit az őrök egy része engedetlenségnek értelmez, és a helyzetet agresszióval kezel. Az őrszemélyzet azon tagjai, akik a legkisebb nézeteltérésre is ideges, arrogáns viselkedéssel reagálnak, enyhébb esetekben csak sértő, néha kifejezetten trágár kifejezésekkel illetik, súlyosabb esetekben bántalmazzák is őket. Ezek az őrök jellemzően azonos szolgálati csoportban dolgoznak, és az azonosító számukat szinte az összes, munkatársaim által meghallgatott külföldi ismerte. A „B” épületben meghallgatott külföldiek állítása szerint az agresszív magatartást tanúsító őrök többsége abban a csoportban dolgozik, amelynek tagjai a 2012. július 17-én este léptek szolgálatba. Az ő viselkedésükre általában az újonnan érkező zárkatársak figyelmét is felhívják. A külföldiek a 3 legagresszívabb őr azonosítószámát munkatársaimnak is elmondták.
A külföldiek beszámolója szerint a bántalmazó őrök többnyire még azonosító számukat sem viselik, és az eseményeket olyan időpontokra időzítik, amikor az Őrzött Szállás vezetője, nem tartózkodik az intézményben. A bántalmazások többsége a térfigyelő kamerákkal nem ellenőrzött helyiségekben, így leginkább a „biztonsági elkülönítő” helyiségben, a számítógép szobában, esetleg a zárkában történnek.
A fogvatartottak bántalmazással kapcsolatos beszámolóinak, valamint a rendkívüli eseményekkel kapcsolatos adatok összesítését követően, vizsgálatomat a kényszerintézkedések alkalmazására, illetve felülvizsgálatára is kiterjesztettem.
Az őrszemélyzet tagjai a kényszerítő eszközök alkalmazásáról az Őrzött Szállás vezetője számára, írásban kötelesek jelentést tenni. Amennyiben az intézmény vezetőjének döntése szerint a kényszerítő eszköz használata jogellenes volt, értékelő jelentést kell készíteni, és azt az Országos Rendőr-főkapitányság Közrendvédelmi Főosztályára fel kell terjeszteni28.
Amennyiben az intézmény vezetőjének megítélése szerint a jelentésben szereplő, kényszerítő eszköz alkalmazása jogszerű volt, akkor ezeket a dokumentumokat sorszámozás és iktatás nélkül, egy irattartóban tárolja. A fogvatartottak bántalmazással kapcsolatos sérelmei kapcsán az őrszemélyzet tagjai arra hivatkoztak, hogy valamennyi esetről jelentést tettek, és a testi kényszer alkalmazását az Őrzött Szállás vezetője minden alkalommal jogszerűnek ítélte. 
Arra a kérdésre, hogy az Őrzött Szálláson ezeket a dokumentumokat miért nem sorszámozzák és iktatják, munkatársaim azt a választ kapták, hogy felterjesztési kötelezettség hiányában, az intézménynek a jogszerűen alkalmazott kényszerítő eszközökre vonatkozó iratokkal további teendője nincsen29. Ezt iratkezelési gyakorlatot az Őrzött Szálláson kéthetente megjelenő, a fogva tartás törvényességi felügyeletét ellátó ügyész sem kifogásolta.
A dokumentumok vizsgálata során kiderült, hogy az alkalmazott testi kényszer jogszerűségének megítélése kizárólag a jelentésben szereplő információk alapján történik, így az esetleges külsérelmi nyomokat senki sem vizsgálja, és az érintett külföldinek esélye sincs arra, hogy a történtekkel kapcsolatos álláspontját megfogalmazza.
A hatóság őrizetében lévő személynek még arra sincs lehetősége, hogy a rajta lévő sérülésekkel független orvos szakértőhöz forduljon, és azokról látleletet készíttessen. A fogvatartott fokozottan kiszolgáltatott helyzetére figyelemmel, az alkalmazott kényszerítő eszközökkel kapcsolatos dokumentumok pontos regisztrációja és biztonságos megőrzése mind a fogvatartott alapvető jogai védelme, mind a hatóságoknak az Alaptörvény I. cikk (1) bekezdésében előírt, az alapvető jogok tiszteltben tartására és védelmére vonatkozó állami kötelezettség teljesítése szempontjából garanciális jelentőséggel bír. Az említett feltételek gyakorlati megvalósulásának hiányában, az őrszemélyzet által elkövetett esetleges visszaélések lehetőségét sem lehet megbízhatóan kizárni.
Az a tény, hogy az Őrzött Szállás az intézmény vezetője által jogszerűnek vélt kényszerintézkedésekkel kapcsolatos jelentéseket sorszám, illetve megbízható regisztráció nélkül, előre nem látható ideig tárolja, veszélyezteti az Alaptörvény XXV. cikkében biztosított panaszjog gyakorlati érvényesülését.

A fogvatartottak kérelmeinek és panaszaik intézése, a fogvatartottakkal szemben alkalmazható fegyelmi intézkedések
Az Őrzött Szállás folyosóin, szektoronként, panaszládák van elhelyezve. A zárt panaszládákat, a szektort a folyosó többi részétől elválasztó rácson kívül, karnyújtásnyi távolságon belül, a falra rögzítették. A panaszládákat reggelente, a nappali őrszemélyzet szolgálatba lépését megelőző eligazítást követően, az Őrzött Szállás vezetője vagy a két helyettesének egyike, személyesen üríti. A panaszládákat az Őrzött Szállás más munkatársa nem tudja kinyitni.
A fogvatartottak a „kifogás, kérés, panasz, közérdekű bejelentés” előterjesztésének módjáról, továbbá panaszládák ürítésének időpontjáról az Őrzött Szállás napirendjének 10. pontjából értesülnek.
A többségében angol nyelvű beadványokat az intézmény vezetője titkárságának munkatársa érkezteti, majd a „Közérdekű bejelentések, javaslatok, panaszok és kérelmek nyilvántartó könyvében” (a továbbiakban: Nyilvántartókönyv) regisztrálja. A Nyilvántartókönyv tartalmazza a beadvány sorszámát, a külföldi nevét és állampolgárságát, a beadvány tárgyát, és az Őrzött Szállás azon munkatársának nevét, akit az ügyek elosztását végző vezető, annak intézésére kijelölt. A Nyilvántartókönyvben szereplő sorszámot, és az ügyintéző nevét a beadványra is rávezetik. Az intézmény az elintézett beadványokat irattárazza.
2011-ben az Őrzött Szállás munkatársai 7953 db beadványt regisztráltak. A helyszíni bejárás első napján, 2012. július 16-án a Nyilvántartókönyvben szereplő utolsó beadvány sorszáma 5715, a következő napon az 5760 volt, azaz egyetlen nap alatt 45 db beadvány érkezett. A szúrópróbaszerűen megvizsgált beadványok többsége nem panasz, hanem kisebb-nagyobb kérés volt. Akadt olyan, amelyben a külföldi jelezte, hogy egy másik zárkába szeretne költözni, egy másik fogvatartott hajvágást kért, stb.
A vizsgálat mindennapi élet ügyes-bajos dolgait érintő kérelmek intézése kapcsán alapjoggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észlelt.
Kérdésre, az Őrzött Szállás munkatársait is elismerték, hogy már kaptak olyan beadványokat is, amelyek az őrszemélyzetnek a fogvatartottakkal szembeni viselkedését, illetve az esetleges bántalmazását sérelmezték. Állításuk szerint olyan eset is volt, hogy az egyik külföldi, e-mailben az Országos Rendőr-főkapitánysághoz fordult, és arra panaszkodott, hogy őt az Őrzött Szállás őrszemélyzete megkínozta.
Állításuk szerint a fogvatartottak bántalmazását sérelmező panaszoknak kivizsgálásáról minden esetben, haladéktalanul intézkedtek, de a vizsgálatok eredménytelenül zárultak. Az eredménytelenség oka az volt, hogy a vizsgálat során meghallgatott fogvatartottak a panaszukat minden esetben visszavonták, és az események állítólagos szemtanúi sem voltak hajlandók arra, hogy vallomást tegyenek. Megfelelő információk hiányában, a bántalmazások elkövetőit nem sikerült azonosítani, így az Őrzött Szállás vezetése egyetlen alkalommal sem tudott feljelentést tenni.
Az egyik belső vizsgálatot, szándékuk ellenére, azért voltak kénytelenek megszüntetni, mert a bántalmazásra panaszkodó algériai állampolgárt, a felettes szerv utasítására, a kiskunhalasi őrzött szállásra kellett átszállítaniuk.  Arra a kérdésre, hogy az ismert helyen tartózkodó, másik rendőrségi intézményben fogvatartott külföldi meghallgatását milyen körülmények akadályozták, nem kaptam válasz. 
A bántalmazott algériai állampolgárt 2012. április 11-én, az UNHCR Közép-európai Regionális Képviseletének munkatársai a kiskunhalasi őrzött szálláson meghallgatták. A rendelkezésemre álló adatok szerint az algériai állampolgár azt állította, hogy őt az Őrzött Szállás őrszemélyzete azért bántalmazta, mert megpróbált az intézményből megszökni. A Elfogását, illetve az Őrzött Szállásra történő visszatérését követően, a többi fogvatartott szökéstől való elrettentéseként, előbb az egyik, majd a másik szolgálati csoportban dolgozó őrök is megverték. Meghallgatásakor az őt bántalmazó 9 őr azonosítószámát is felsorolta.
Az Országos Rendőr-főkapitánysághoz fordult külföldi bántalmazása ügyében lefolytatott vizsgálat azzal a megállapítással zárult, hogy az őrszemélyzetnek a külföldivel szemben tanúsított bánásmódja, a kínzásnak, az 1988. évi 3. törvényerejű rendelettel kihirdetett ENSZ egyezmény 1. cikkében szereplő ismérveinek nem tett eleget30.
A külföldiek sem vitatták, hogy az Őrzött Szállás vezetése az őrszemélyzet bánásmódját sérelmező beadványaikkal is foglalkozik, amelyről többnyire oly módon szereznek tudomást, hogy azt az érintettek, nem ritkán a velük azonos szolgálati beosztásban dolgozó kollégáikra kiterjedően, valamilyen módon megtorolják rajtuk. 
Az őrszemélyzet határozottan tagadta, hogy a panaszt előterjesztő fogvatartottakkal szemben bármiféle retorziót alkalmaznának. Azt azonban ők sem vitatták, hogy az őrszemélyzet intézkedését sérelmező külföldi, és azok fogvatartottak is, akik az annak alapjául szolgáló események esetleges szemtanúi voltak, a vizsgálata alatt is a panasszal érintett őrszemélyzet felügyelete alatt maradnak. Jelenleg sem olyan jogszabály, vagy belső intézkedés nincs hatályban, amely az őrzött szállásokon élő, és az őrszemélyzet bántalmazását sérelmező külföldiek, vagy az ilyen események szemtanúinak védelmét biztosítaná.
A bántalmazások áldozatainak védelmét biztosító eljárási garanciák hiányában, semmiféle biztosíték sincs arra, hogy a vizsgálat megindulása az elkövetők felderítése helyett, ne az áldozat és a szemtanúk megfélemlítését eredményezze, ami veszélyezteti az Alaptörvény XXV. cikkében biztosított, panaszjog hatékony érvényesülését.
Az Őrzött Szállásra történő befogadásának részeként elvégzett orvosi vizsgálat külföldin található külsérelmi nyomok feltárására is kiterjed. Az Európai Bíróság gyakorlata szerint, ha egy személyt egészségesen vesznek őrizetbe, azonban a fogva tartásának ideje alatt sérülések jelennek meg rajta, azok keletkezését illetően az államnak kell elfogadható magyarázattal szolgálnia31. A magyar jog szerint annak felderítése, hogy a fogvatartott által elszenvedett testi, lelki sérülések a saját jogsértő magatartásának, illetve a törvényben előírt kényszerítő eszközök jogszerű alkalmazásának, esetleg az őrszemélyzet jogsértő bántalmazásának következményei, vagyis, hogy azok keletkezése kapcsán valamely bűncselekmény elkövetésének gyanúja felmerülhet-e, az ügyészség kizárólagos hatáskörébe tartozik32.
A büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény (a továbbiakban: Be.) 171. § (2) bekezdése értelmében, a hatóság tagja és a hivatalos személy köteles a hatáskörében tudomására jutott bűncselekményt – ha az elkövető ismert, annak megjelölésével – feljelenteni. A feljelentéshez csatolni kell a bizonyítási eszközöket, ha ez nem lehetséges, a megőrzésükről kell gondoskodni. 
A feljelentési kötelezettség az ismeretlen elkövető által elkövetett bűncselekményekre is kiterjed. Ilyen esetekben, az ismeretlen elkövető azonosítása az ügyészség kizárólagos hatáskörébe tartozik. 
Az intézmény vezetésének gyakorlata, mely szerint a fogvatartottaknak az őrszemélyzet bántalmazását sérelmező azon beadványainak vizsgálatáról, amelyek címzettjeként nem az ügyészség van feltüntetve, házon belül intézkedik, ellentétes a Be. 171. § (2) bekezdése előírásaival. Az ügyészség mellőzésével lefolytatott vizsgálat során nem a büntetőeljárás szabályait kell alkalmazni, így semmiféle jogi garanciája sincs annak, hogy az esetleges bántalmazások nyomait egy független, külső szakértő is megvizsgálja, és a megállapításait oly módon rögzítse, ami alkalmas lehet arra, hogy egy esetleges büntetőeljárásban bizonyítékként felhasználható legyen. Az idő múlásával a bántalmazások tünetei elhalványulnak, illetve elenyésznek, ami mind a jogsértés felderítését, mind az elkövetők felelősségre vonását ellehetetleníti.
Az Őrzött szállás munkatársai a külföldiek panaszainak kivizsgálásával kapcsolatos gyakorlatuk háttereként a napirend 10. pontjára hivatkoztak, amelynek értelmében a panaszládában elhelyezett „beadvány minden esetben kötelezően tartalmazza a címzett (hatóság) megnevezését, a beadványt készítő nevét és hálókörlete számát. Amennyiben a beadvány hiányos adatokat tartalmaz, amely alapján a beadványt készítő azonossága nem állapítható meg, azzal érdemben foglalkozni nem tudunk”.
Amennyiben a beadványból kiderül, hogy az mely hatóságnak szól, azt az intézmény a nevezett hatósághoz továbbítja. Az Őrzött szállás vezetése kizárólag a kifejezetten neki szóló, továbbá azokat a panaszokat vizsgálja, amelyekből a címzett hatóság megnevezése hiányzik.
A más kultúrából származó, sem a magyar nyelvet, sem a helyi viszonyokat nem ismerő külföldiektől nem lehet elvárni, hogy a hazai hatósági struktúrát ismerjék, és az egyes állami szervek hatáskörével is tisztában legyenek. Valamennyi hatóság, így az Őrzött Szállás is köteles arra, hogy a hozzá érkezett beadványt a tartalma alapján kezelje. Amennyiben a beadványban szereplő panasz kivizsgálása, vagy kérelem elbírálása egy másik állami szerv hatáskörébe tartozik, azt haladéktalanul át kell tennie33.
Az Őrzött Szállás vezetése azzal, hogy az őrszemélyzet bántalmazásait kifogásoló panaszokat nem az illetékes ügyészséghez továbbítja, hanem azok kivizsgálásáról maga intézkedik, azon túl, hogy a Be. 171. § (2) bekezdésében előírt, a tudomására jutott bűncselekmények üldözésére vonatkozó törvényi kötelezettségének nem, vagy csak késedelmesen tesz eleget, veszélyezteti az Alaptörvény III. cikk (1) bekezdésében előírt, embertelen és a megalázó bánásmód tilalmát biztosító jogszabályi garanciák érvényesülését.
Az idegenrendészeti őrizet végrehajtására vonatkozó szabályok szerint, amennyiben a fogvatartott „a házirend, illetve a jogszabályban meghatározott módon tudomására hozott jogairól és kötelezettségeiről szóló tájékoztatás ellenére a kötelezettségeit megszegte”, köteles a számára kijelölt zárkában tartózkodni34.
A helyszíni bejárás adatai szerint az Őrzött Szállás rendjét megsértő, csekély súlyú fegyelemsértést elkövető fogvatartottakat az őrszemélyzet néhány órára elkülöníti. Az ilyen külföldi vagy az egészségügyi, vagy a „biztonsági” elkülönítő helyiségbe kísérik. Az „A” épületben található, egyetlen személy elhelyezésére kialakított helyiség gyakorlatilag magánzárka. Az elkülönítés időtartama változó, de a helyi szokásjog alapján, 24 óránál hosszabb nem lehet. 
A hatályos jogszabályok az idegenrendészeti őrizetben lévő külföldi fegyelemsértés miatti elkülönítésének lehetőségét nem ismerik, így sem az elrendelésnek feltételeit, sem az időtartamát, sem a végrehajtásának, vagy a végrehajtás ellenőrzésének módját sem szabályozzák. Az említett okból az intézmény munkatársai olyan dokumentációt sem tudtak a rendelkezésemre bocsátani, amelyek alapján az említett kérdéseket érdemben vizsgálhattam volna. A fogvatartottak fegyelemsértés miatti elkülönítésének problémáját tovább árnyalja, hogy a meghallgatott külföldiek beszámolója szerint a biztonsági elkülönítő helyiségbe kísért személyeket az őrszemélyzet bántalmazza.
Az egészségügyi elkülönítőbe kísért külföldiek, köztük a helyszíni bejárás kezdetén, éppen a zárka felmosásával foglalkozó, líbiai állampolgár bántalmazásra nem panaszkodott.
Az őrszemélyzet tagjai a biztonsági elkülönítő helyiségbe kísért külföldiek bántalmazásával kapcsolatos vádakat határozottan visszautasították.
Nyomozati jogkör hiányában, a hatásköröm nem terjed ki arra, hogy a tudomásomra jutott, ellentétes állításokat ütköztessem, esetleg azok valóságtartalmát más módon vizsgáljam. Miután a biztonsági elkülönítő helyiségben térfigyelő kamera nem működik, ha történtek is bántalmazások, nagyon valószínű, hogy azoknak az elkövetőkön, illetve az áldozaton túl, más szemtanúja nem volt.
Az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdése értelmében, az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvényben kell megállapítani. Az idegenrendészeti őrizetben lévő személy fegyelmi célú elkülönítése a kapcsolattartáshoz való jogának súlyos korlátozását eredményezi, vagyis fogva tartás végrehajtásának olyan speciális módja, amely alkalmazásának feltételeit, és azok garanciát csak törvényben lehet szabályozni. Miután az idegenrendészeti őrizet végrehajtásának szabályait nem törvény, hanem miniszteri rendelet tartalmazza, annak alapján még a fegyelemsértést elkövető fogvatartott számára sem lehet magánzárkát kijelölni.
Az Őrzött Szállás őrszemélyzete az Alaptörvény VI. cikk (1) bekezdésében biztosított, kapcsolattartáshoz való joggal összefüggő visszásságot okoz azzal, hogy a fegyelemsértést elkövető fogvatartottat, a társaitól elkülöníti és magánzárkában helyezi el.

Összefoglalás
Annak ellenére, hogy az Őrzött Szállás nem szabadságvesztés büntetés letöltésére szolgál az „A” épületben elszállásolt külföldiek gyakorlatilag börtön viszonyok, a „B” épületben élők még annál is rosszabb körülmények között élnek.
Miután az intézmény vezetése a „B” épületben fogvatartott külföldiek számára megtiltotta, hogy az éjszakai órákban a cellákon lévő ablakokat kinyissák, és az illemhelyre is csak akkor tudnak kijutni, ha az őrszemélyzet kiengedi őket, az épület a jelenlegi viszonyok között fogva tartás végrehajtására alkalmatlan. Azokban az esetekben, amikor a külföldiek már nem képesek kivárni, hogy az őrszemélyzet az illemhelyre kiengedje őket, a cellákban, a társaik jelenlétében, az erre a célra rendszeresített műanyag palackokba kénytelenek vizelni, ami a megalázó bánásmód tilalmával összefüggő visszásságot eredményez.
Az Őrzött Szállás személyzetének döntő többsége érdemben semmilyen idegen nyelven sem beszél, így a fogvatartottak többnyire gesztusokkal kommunikálnak. A verbális kommunikáció hiánya, és az eltérő kulturális háttér a fogvatartottak és az őrszemélyzet közötti félreértésekhez vezet, amit az őrök egy része engedetlenségnek értelmez, és a helyzetet agresszióval kezeli. Az őrszemélyzet néhány tagjainak feszült viselkedését, valamint a fogvatartottakkal szembeni arrogáns, lekezelő beszédmodorát a helyszíni bejárást végző munkatársaim is tapasztalták. Az őrszemélyzet azon gyakorlata, hogy a fogva tartott külföldit nem a nevén, hanem az állampolgársága szerinti állam megnevezésével szólítja, sérti a névhez való jogot, ezért emberi méltósághoz való alapjoggal összefüggő visszásságot eredményez.
 Miután idegen nyelvet a háziorvosi ellátást nyújtó rendőrorvos, és az asszisztensek sem beszélnek, a fogvatartottak az egészségügyi panaszaikat sem tudják megfelelően kommunikálni. Verbális kommunikáció hiányában, többségük úgy vélte, hogy az aktuális panaszaitól függetlenül, mindig ugyanazt a gyógyszert kapja. Az a körülmény, hogy az Őrzött Szálláson a fogva tartott külföldiek egészségügyi ellátása céljából foglalkoztatott személyzete semmiféle idegen nyelvet sem beszél, és az intézményben még a háziorvosi ellátás körébe tartózó vizsgálatok elvégzéséhez szükséges tolmácsolás sem hozzáférhető, veszélyezteti a testi és lelki egészséghez való alapjog érvényesülését. 
Az Őrzött Szállás házirendjének az a rendelkezése, amelynek alapján a fogvatartott még kenyeret sem vihet a zárkába egyrészt ellentétes az idegenrendészeti őrizet végrehajtására vonatkozó jogszabályi rendelkezésekkel, másrészt az, ahogy az őrszemélyzet a tilalom betartását a fogvatartottak szájüregére kiterjedő vizsgálattal ellenőrzi, a megalázó bánásmóddal összefüggő visszásságot eredményez. Az említett problémákat feltehetően csökkentené, hogy az intézményben, szektoronként legalább 1-1 olyan hűtőszekrény lenne, amelyekhez a fogvatartottak, az éjszakai zárás előtt, bármikor hozzáférhetnének.
A fogvatartott külfölditől még az általa használt helyiségek tisztántartására vonatkozó jogszabályi kötelezettsége teljesítése kapcsán sem lehet elvárni, hogy a zárkáját puszta kézzel, egy szál mocskos, foszladozó ronggyal, zokszó nélkül hajlandó legyen feltakarítani, és azt sem, hogy zárka padlóján szétszórt cigarettacsikket seprű és lapát hiányában, puszta kézzel szedje össze. Ennek, az Őrzött Szálláson tapasztalt gyakorlata a megalázó bánásmód tilalmával összefüggő visszásságot eredményez.
Az idegenrendészeti őrizet sajátosságainak egyike, hogy a fogvatartott rokonai, barátai nagy földrajzi távolságban, nem ritkán egy másik kontinensen élnek, így lehetőségük sincs arra, hogy a hozzátartozójukat meglátogassák. Személyes érintkezés hiányában, az egyéb kapcsolattartási formák, például a telefon, vagy az internet kapcsolat jelentősen felértékelődnek. A telefonhasználatnak a vizsgálat során tapasztalt módja, amely a telefonkártya vásárlására képtelen külföldit még az intézmény számára semmilyen költséggel sem járó visszahívásos beszélgetéstől is elzárja, veszélyezteti az embertelen bánásmód tilalmának érvényesülését.
Az Őrzött Szállás által összesített gyógyszerek minősége és mennyisége, valamint a helyszíni bejárás során meghallgatott külföldiek beszámolói megerősítik az UNHCR Közép-európai Regionális Képviseletének információit, mely szerint az intézményben élő fogvatartottak körében nagyfokú bizonytalanság és szorongás tapasztalható, és a különböző súlyosságú, poszttraumás szimptómáktól szenvedő fogvatartott sem ritka35. E külföldieknek a fogva tartás elviseléséhez rendszeresen nyugtatókra és altatókra van szükségük.
A fogvatartottak pszichés állapotára, valamint az általuk elfogyasztott feszültségoldó, nyugtató hatású gyógyszerek mennyiségére és minőségére figyelemmel indokolt lenne, ha az intézményben, legalább hetente egy alkalommal, pszichiáter szakorvos rendelne, aki a fogvatartottak ellátásán túl, a pszichológus terápiás munkáját is felügyelné.
A meghallgatott külföldiek, egy-két kivételtől eltekintve, vagy arra panaszkodtak, hogy az őrszemélyzet bántalmazta őket, vagy valamely társuk bántalmazásáról tudtak, esetleg ilyen események szemtanúi voltak. Eljárási garanciák hiányában, semmiféle biztosíték sincs arra, hogy a vizsgálat megindulása az elkövetők felderítése helyett, az áldozat és a szemtanúk megfélemlítését eredményezheti, ami veszélyezteti a panaszjog hatékony érvényesülését.
Az Őrzött Szálláson fogvatartott külföldiek bántalmazásával kapcsolatos belső vizsgálatok az elkövetők azonosításának hiányában, eredménytelenül végződtek. Az intézmény vezetése azzal, hogy az őrszemélyzet bántalmazásait kifogásoló fogvatartotti panaszokat nem az illetékes ügyészséghez továbbítja, hanem azok kivizsgálásáról maga intézkedik, megsérti a Be. 171. § (2) bekezdésében előírt, a tudomására jutott bűncselekmények üldözésére vonatkozó törvényi kötelezettségét, amellyel veszélyezteti embertelen és a megalázó bánásmód tilalmát biztosító jogszabályi garanciák érvényesülését. Az ügyészségről szóló 2011. évi CLXIII. törvény 22. § (1) bekezdése értelmében, a fogvatartottakkal való bánásmód a törvényességét, és a végrehajtás alatt állók jogvédelmére vonatkozó rendelkezések érvényesülését az ügyészség ellenőrzi. Miután az Őrzött Szálláson élő külföldiek panaszainak kezelése, és az alkalmazott kényszerintézkedések jogszerűségének felülvizsgálata is a fogvatartottakkal való bánásmód a körébe tartozik, a további, részletes vizsgálatok lefolytatása az ügyészség hatáskörébe tartozik.
A bántalmazásokról beszámoló külföldiek az őrszemélyzet több tagjának azonosítószámát is megjelöltek, amely információk segíthetik a mindeddig ismeretlen elkövetők azonosítását. Hatáskör hiányában, ezeket az adatokat, további intézkedés céljából, az ügyészségnek áttettem.

Intézkedéseim
Az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján kérem az országos rendőrfőkapitányt, intézkedjen annak érdekében, hogy az Őrzött Szállás
-	őrszemélyzete a fogva tartottakat a nevükön szólítsa;
-	az 6 asszisztens foglalkoztatásával a fogvatartottak napi 24 órás egészségügyi felügyeletét biztosítsa; 
-	az a fogvatartottak megfelelő szintű háziorvosi ellátásához szükséges tolmácsolást megszervezze;
-	a pszichiáter legalább heti 1 alkalommal történő alkalmazásának feltételeit megteremtse;
-	egészségügyi részlegének tisztasági festése megtörténjen, és azt az intézmény vezetése, a jövőben, akár soron kívül is elvégeztesse;
-	az elhasználódott matracokat lecserélje és pótolja,
-	fogvatartottak tisztálkodásához nélkülözhetetlen szappant, sampont, és egészségügyi papírt a szükséges mennyiségben biztosítsa;
-	zárkánként 1-1 darab söprűt, lapátot, csavaró kosaras felmosó vödröt, nyeles felmosót és WC kefét biztosítson;
-	a fogvatartottak illemhelyekhez történő szabad hozzáférését biztosítsa; 
-	őrszemélyzete a fogvatartottakat a nevükre érkező készpénz felvétele céljából legkésőbb 8 napon belül a kifizetőhelyre szállítsa;
-	épületeiben szektoronként egy-egy hűtőszekrény üzemeljen; az őrszemélyzete a fogvatartottak ruházatának és szájüregének az étkezés után szokásos rutinvizsgálatát beszüntesse;
-	a muszlim vallású fogvatartottak az esti imáját megelőző rituális tisztálkodásának feltételeit biztosítsa;
-	vezetése a zárkaablakok kinyitására vonatkozó tilalmat megszüntesse;
-	vezetése a piros szintű hőségriasztás esetén alkalmazandó, az időjárás elviselését megkönnyítő intézkedéseket kidolgozza és bevezesse;
-	a látogatók fogadására szolgáló helyisége legalább a legalapvetőbb fizikai érintkezés feltételeit biztosítsa;
-	a fogvatartottak által bármikor hozzáférhető telefonkészülékek felszereléséről gondoskodjon, és az internet36 alapú telefonálás feltételeit megteremtse;
-	a számítógépszobákba térfigyelő kamerát szereltessen;
-	vezetése valamennyi, az őrszemélyzet által alkalmazott kényszer-, illetve fegyelmi intézkedéssel kapcsolatos jelentést és feljegyzést regisztráljon és megőrizzen;
-	vezetése az őrszemélyzet bántalmazását sérelmező panaszokat haladéktalanul az illetékes ügyészséghez továbbítsa;
-	őrszemélyzete a fogvatartottak „biztonsági” elkülönítő helyiségben történő elhelyezését beszüntesse.

Az Ajbt. 37. § alapján javaslom, hogy a belügyminiszter kezdeményezze 
-	a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény végrehajtásáról szóló 114/2007. (V. 24.) Korm. rendelet 129. § (1) bekezdésének kiegészítését annak érdekében, hogy őrzött szállást csak olyan épületben, illetve épületrészben lehessen létesíteni, ahol a fogvatartott a nap minden szakában, az őrszemélyzet közreműködése nélkül hozzáférhet az illemhelyhez.
-	az idegenrendészeti eljárásban elrendelt őrizet végrehajtásának szabályairól szóló 27/2007. (V. 31.) IRM rendelet 17. § (2) bekezdésének olyan kiegészítését, hogy az őrzött szállás a fogvatartott külföldi az általa használt helyiségek takarításában való közreműködés céljából, köteles legyen zárkánként 1-1 darab söprűt, lapátot, csavaró kosaras vödröt, nyeles felmosót és WC kefét biztosítani;
-	az idegenrendészeti eljárásban elrendelt őrizet végrehajtásának szabályairól szóló 27/2007. (V. 31.) IRM rendelet 15. § (1) bekezdésének, a fogvatartott által magánál tartható tárgyakra vonatkozó szabályainak pontosítását.
Az Ajbt. 33. § (1) bekezdése alapján a legfőbb ügyész intézkedését kezdeményezem annak érdekében, hogy az illetékes ügyész az Őrzött Szálláson fogvatartott külföldiek panaszainak kezelését, és az alkalmazott kényszerintézkedések regisztrációjának, megőrzésének, és felülvizsgálatának törvényességének menetét minden esetben megvizsgálja.

Budapest, 2012. szeptember 10.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 Lásd az IRM rendelet 1. § (1) bekezdését, valamint a Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal főigazgatója, valamint az országos rendőrfőkapitány 1/2011. (OT 15.) együttes intézkedésének 18. pontját.
2 http://www.unhcr.org/cgi-bin/texis/vtx/refworld/rwmain/opendocpdf.pdf?reldoc=y&docid=4f9691622
3 Lásd a Harmtv. 54. § (3) és (4) bekezdését.
4 Lásd a Harmtv. 54. § (5) bekezdését.
5 Lásd az IRM rendelet 3. § (1) bekezdését.
6 Lásd az IRM rendelet 15. § (1) bekezdését.
7 Lásd az IRM rendelet 3. § (1) bekezdését.
8 Lásd az IRM rendelet 15. § (6) bekezdését.
9 Lásd az IRM rendelet 17. § (3) bekezdését.
10 A külföldi panaszáról, néhány nappal a Magyar Helsinki Bizottság 2012. július 10-i látogatását követően, jegyzőkönyv is készült. Lásd a 2012. július 16-án kelt, 1-7/543-40/2012. számú ügyiratot.
11 Lásd az IRM rendelet 5/B. § (4) bekezdését.
12 Lásd az IRM rendelet 15. § (3) bekezdésének első mondatát.
13 Lásd az IRM rendelet 15. § (2) bekezdését.
14 Lásd az Őrzött Szálláson lévő külföldiek alapvető jogairól és kötelezettségeiről szóló tájékoztatót.
15 Lásd az IRM rendelet 5/A. § (1) bekezdését.
16 A témában lásd a Kínzás és Embertelen vagy Megalázó Büntetések vagy Bánásmód Megelőzésére Alakult Európai Bizottság (CPT) 1990. július 29. és augusztus 10 között az Egyesült Királyságban tett látogatásáról szóló jelentés 42-50. pontjait. http://www.cpt.coe.int/documents/gbr/1991-15-inf-eng.pdf  
17 Először 2012. június 19. és 21, majd 2012. június 30 és július 10 között volt piros hőségriasztás.
18 Lásd az IRM rendelet 7. § (5) bekezdését.
19 A látogatók fogadásának az Őrzött Szálláson kialakított körülményeit az Európa Tanács Kínzás és Embertelen vagy Megalázó Büntetések vagy Bánásmód Megelőzésére Alakult Európai Bizottság (CPT) 2009. március 24-től április 2-ig tartó magyarországi látogatásáról szóló jelentésének 44. pontja is kritizálta. http://www.cpt.coe.int/documents/hun/2010-16-inf-hun.pdf   
20 Lásd az IRM rendelet 8. § (1) bekezdését.
21 Lásd például Kuznetsov v. Ukraine judgement of 29 April 2003, no. 3904, illetve Poltoratsky v. Ukraine judgement of 29 April 2003, no. 388112/97.
22 Magyarország, mint menedéket nyújtó ország. A menedékkérők és menekültek magyarországi helyzetével kapcsolatos megfigyelések. UNHCR, az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága, 2012. április, 17. o. 50. pont. Elérhető: http://www.unhcr-centraleurope.org/hu/pdf/informacioforrasok/jogi-dokumentumok/unhcr-kezikonyvek-ajanlasok-es-iranyelvek/a-magyar-menekultugyi-helyzet-2012.html
23 Lásd az 58/2011. (XII. 7.) AB határozatot
24 Az IRM rendelet 5/A. § (4) bekezdése alapján, „rendkívüli eseménynek minősül az őrizetet érintő természeti katasztrófa, továbbá minden olyan esemény, tevékenység vagy mulasztás, amely az őrizetes, az őrizetesek őrzéséért, kíséréséért, szállításáért és ellátásáért, valamint e feladatokat végrehajtó állomány irányításáért felelős személyek és az ellenőrző személyek életét, testi épségét, egészségét, az őrzött szállás rendjét, az őrzésbiztonságot sérti vagy súlyosan veszélyezteti,”
25 Lásd az IRM rendelet 5/A § (4) bekezdését.
26 A tételes zárkaellenőrzés azt jelenti, hogy az őrszemélyzet a helyiség rendjét nem pusztán szemrevételezéssel ellenőrzi, hanem a fekhelyeket az ágynemű és a matracok alatt is átvizsgálja, továbbá a zárka lakóinak személyes holmiját, illetve ruházatát is átkutatja. A tételes zárkaellenőrzés napi rendszerességgel, szúrópróba szerűen történik, és alkalmanként, illetve szektoronként legalább 3, de legfeljebb 4 zárkát érint.   
27 A munkatársaim által meghallgatott külföldiek beszámolója szerint, a külföldi homlokán lévő sérülést az őrök bántalmazása okozta. Az ütéseket a szomszédos zárkákban tartózkodó külföldiek is hallották, és csoportos felháborodást okozott.
28 Lásd az 53/2010. ORFK utasítás 3. számú mellékletének 32. pontját.
29 Az Őrzött Szállás vezetője a polgári fegyveres őrség által alkalmazott kényszerintézkedések dokumentálása, illetve a keletkezett iratok kezelésének további egyszerűsítése tárgyában, a 2012. március 21-én, 2590/2012. ált. számon állásfoglalást kért az Országos Rendőr-főkapitányság Határrendészeti Főosztályának vezetőjétől. A helyszíni bejárásig, kérésre nem érkezett válasz.
30 A kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmódok elleni nemzetközi egyezmény kihirdetéséről szóló 1988. évi 3. törvényerejű rendelet 1 cikk értelmében „1. Az Egyezmény szempontjából a „kínzás” kifejezés minden olyan cselekményt jelent, amelyet szándékosan, éles testi vagy lelki fájdalom vagy szenvedés kiváltása céljából alkalmaznak valakivel szemben, hogy tőle, illetőleg harmadik személytől értesüléseket vagy vallomást csikarjanak ki, vagy hogy olyan cselekmény miatt büntessék, amelyet ő, vagy harmadik személy követett el, illetőleg amelynek elkövetésével őt vagy harmadik személyt gyanúsítanak, hogy megfélemlítsék, vagy nyomást gyakoroljanak rá, illetőleg hogy harmadik személyt félemlítsenek meg, vagy hogy harmadik személyre gyakoroljanak nyomást, valamint bármilyen megkülönböztetési formára alapított más okból alkalmaznak, ha az ilyen fájdalmat vagy szenvedést közfeladatot ellátó személy vagy hivatalos minőségben eljáró bármely más személy vagy ilyen személy kifejezett vagy hallgatólagos ösztönzésére vagy ennek hozzájárulásával bárki más okozza”.
31 Tomasi v. France judgement of 27 August 1992, Series A no. 241-A. 
32 Lásd a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény 29. §-át. 
33 Lásd a Ket. 22. § (1)-(5) bekezdéseit.
34 Lásd az IRM rendelet 5/A § (2) bekezdését.
35 Magyarország, mint menedéket nyújtó ország. A menedékkérők és menekültek magyarországi helyzetével kapcsolatos megfigyelések. UNHCR, az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága, 2012. április, 17. o. 50. pont. Elérhető: http://www.unhcr-centraleurope.org/hu/pdf/informacioforrasok/jogi-dokumentumok/unhcr-kezikonyvek-ajanlasok-es-iranyelvek/a-magyar-menekultugyi-helyzet-2012.html
36 Például „skype”