Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-1559/2012. számú ügyben
(előzmény NEK-1093/2011)

Előadó: dr. Vass Veronika
Az eljárás megindítása
A panaszos azért fordult a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosához, mert megvonták tőle a bérpótló juttatást (jelenlegi elnevezéssel foglalkoztatást helyettesítő támogatást). A panaszos levelében leírta, hogy az erről szóló határozat szerint az ellátást azért szüntették meg, mert ingatlanából a szennyvíz az utcára folyik. A panaszos ezzel szemben azt állítja, hogy végül a szennyvizet eltávolította, ennek megtörténtét azonban nem tudja semmilyen dokumentummal igazolni. Az ügyben – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján – a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa vizsgálatot rendelt el, melynek keretében megkereste Báta Község jegyzőjét.

Megállapított tényállás
A jegyző válaszlevelében arról tájékoztatott, hogy a panaszos 2009. március 1-jétől kezdődően részesült aktív korúak ellátásában, ezen belül rendelkezésre állási támogatásban, mely 2011. január 1-jétől bérpótló juttatásra módosult. Báta Község Önkormányzata Képviselő-testületének 1/2011. (III. 2.) számú a szociális ellátások helyi szabályairól szóló rendeletének (Rend.) 13. § (2) bekezdése tartalmazza, hogy kizárólag az a személy részesülhet bérpótló juttatásban, akinek lakókörnyezete megfelel a következő követelményeknek: az udvar tiszta, rendes, gyommentes, parlagfű-mentes, a zöldfelület karbantartott, az ingatlan külső környezete tiszta, gyommentes, parlagfű-mentes, a vízelvezető árok kitakarított állapotú, a zöldfelület karbantartott, az ingatlan karbantartott állapotú (pl.: meszelés, festés, mázolás), az ingatlanról nem folyik ki háztartási folyadék, hulladék vagy szennyvíz, a háztartási szemét tárolása zárt hulladéktároló edényben történik.
A Rend. 13. § (4) bekezdése rendelkezik arról, hogy amennyiben a bérpótló juttatást kérelmező illetve bérpótló juttatásban részesülő lakókörnyezete nem felel meg a fenti feltételeknek, a kérelmezőt 10 napos határidővel a jegyző felszólítja az elvégzendő tevékenységek megjelölésével. A határidő lejárta után a lakókörnyezetet ismételten ellenőrizni kell. A határidő eredménytelen eltelte után a kérelmet el kell utasítani, az ellátást meg kell szüntetni. A jegyző a panaszos lakóhelyén többszöri ellenőrzést végzett és 2011. április 28-án megállapította, hogy a fürdőszobából közvetlenül az udvarra, onnan pedig az utcára folyik a szennyvíz, ezért 2011. április 29-én kelt végzésében 10 napos határidővel ennek megszüntetéséről rendelkezett. 2011. május 16-án a jegyző újabb helyszíni ellenőrzést végzett, melynek során szennyvíz-kifolyást nem tapasztalt. A panaszos elmondta, hogy a problémát megszüntette, a munkálatokról kiállított számlát azonban nem tudta bemutatni.
Az önkormányzathoz 2011. augusztus 16-án újabb bejelentés érkezett, mely szerint a panaszos ingatlanából továbbra is az udvarra és az utcára folyik a szennyvíz. Ezért a jegyző 2011. augusztus 16-án kelt végzésében újból kötelezte az ügyfelet a probléma 10 napon belüli megszüntetésére. 2011. szeptember 2-án a jegyző újabb helyszíni szemle során megállapította, hogy a házból a fürdővíz a pincében lévő tartályba, onnan a szennyvízzel együtt az udvaron lévő emésztőgödörbe folyik, melynek tisztíttatásáról a panaszos számlát nem tudott bemutatni. Emiatt a jegyző megállapította, hogy a lakókörnyezet higiénikus állapota nem megfelelő, ezért megszüntette a panaszos aktív korúak ellátására való jogosultságát. A panaszos ez ellen fellebbezést nyújtott be, ezt azonban a Tolna Megyei Kormányhivatal elutasította és a jegyző határozatát 2011. október 12-én lefolytatott helyszíni vizsgálatának eredménye alapján helybenhagyta. A helyszíni szemle során megállapították, hogy a házból a szennyvíz az udvaron lévő emésztőgödörbe folyik, túlfolyásra vonatkozó utalást nem tartalmaz a határozat. A kormányhivatal hiánypótlási eljárás keretében kérte a panaszost, hogy csatolja be a vízszámlákat, melynek a panaszos arra való hivatkozással, hogy azokat külön élő férje fizette be, nem tudott eleget tenni. A kormányhivatal ezért arra a meggyőződésre jutott, hogy a panaszos esetében nem állapítható meg a lakókörnyezet rendezettségére vonatkozó feltételek maradéktalan teljesülése, így nem jogosult a foglalkoztatást helyettesítő támogatásra. A jegyző válaszában azt is hozzátette, hogy amennyiben a panaszos biztosítja lakókörnyezetének megfelelő higiéniai állapotát, részére ismételten megállapításra kerülhet az aktív korúak ellátása. Az ügy előadójának telefonos tájékoztatása szerint a panaszos azóta bérpótló juttatás iránti kérelmet nem nyújtott be, de tudomása szerint a lakókörnyezet állapotával kapcsolatos probléma továbbra is fennáll.

Érintett alapvető jogok
–	a tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”)
–	a szociális biztonsághoz való jog (Alaptörvény XIX. cikk (1) bekezdés: „Magyarország arra törekszik, hogy minden állampolgárának szociális biztonságot nyújtson. Anyaság, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibáján kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén minden magyar állampolgár törvényben meghatározott támogatásra jogosult.”; (2) bekezdés: „Magyarország a szociális biztonságot az (1) bekezdés szerinti és más rászorulók esetében a szociális intézmények és intézkedések rendszerével valósítja meg.”)

Alkalmazott jogszabályok
-	a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (Szoctv.)
-	a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.)
-	Báta Község Önkormányzata Képviselő-testületének 1/2011. (III. 2.) számú a szociális ellátások helyi szabályairól szóló rendelete (Rend.)

A vizsgálat megállapításai
I. Az alapvető jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének b) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint helyi önkormányzat tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A vizsgálatot az Alaptörvény 30. cikke, valamint az Ajbt. 45. § (1) alapján a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa jogutódjaként zárom. 
II. Az Alaptörvény XXIV. cikke kinyilvánítja a tisztességes eljáráshoz való jogot. Az Alkotmánybíróság 56/1991.(XI.8.) számú határozatában kifejtette, hogy a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket.
Az Alaptörvény XIX. cikke fejezi ki az állami törekvést a szociális biztonság megteremtésére. Az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette, hogy a szociális biztonsághoz való jog nem alapjog, hanem olyan állami kötelezettségvállalás, amelynek az állam eleget tesz, ha a szociális ellátás biztosítására megszervezi és működteti a társadalombiztosítás és a szociális támogatás egyéb rendszereit. Ez a szociális ellátások összessége által nyújtott megélhetési minimum állami biztosítását jelenti, az állami feladat teljesítéséhez szükséges intézményrendszer létrehozásán, fenntartásán és működtetésén keresztül. A Szoctv. 33. § (7) bekezdése kimondja, hogy a települési önkormányzat rendeletében az aktív korúak ellátására való jogosultság egyéb feltételeként előírhatja, hogy a kérelem benyújtója, illetve az ellátás jogosultja a lakókörnyezete rendezettségének biztosítására vonatkozó, a rendeletében megállapított feltételeket teljesítse. 
A lakókörnyezet rendezettségének biztosítása körében a kérelmező vagy jogosult által életvitelszerűen lakott lakás vagy ház és annak udvara, kertje, a kerítéssel kívül határos terület, járda tisztán tartása, az ingatlan állagának és rendeltetésszerű használhatóságának, valamint higiénikus állapotának biztosítására irányuló kötelezettség írható elő. A rendeletben megállapított feltételek teljesítésére a kérelmezőt, illetve a jogosultat megfelelő, de legalább ötnapos határidő tűzésével a jegyzőnek – az elvégzendő tevékenységek konkrét megjelölésével – fel kell szólítania.
A Ket. 50. § (1) bekezdése rendelkezik arról, hogy a hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, bizonyítási eljárást folytat le. A panaszos a lakókörnyezete tisztántartására vonatkozó követelménynek a jegyzői felszólítást követően eleget tett, annak számlával történő igazolása szükségtelen volt, hiszen a szennyvízkifolyás megszüntetése a helyszíni szemle során megállapítást nyert. Az idézett jogszabályi rendelkezések egyike sem írja elő, hogy az aktív korúak ellátására jogosult személy saját maga nem végezheti el a higiénikus lakókörnyezetet biztosító munkálatokat, azt mindenképpen valamilyen szolgáltatóval kell elvégeztetnie. Álláspontom szerint tehát jogszerűtlen volt, hogy a jegyző a számla hiányára való hivatkozással szüntette meg a panaszos bérpótló juttatásra való jogosultságát. A jegyző eljárása nem felelt meg a Ket-ben foglalt követelményeknek, mert nem tisztázta a tényállást olyan mértékben, ami megalapozhatta volna a döntéshozatalt, hiszen nem nyert bizonyítást az, hogy a panaszos háztartásából a szennyvíz az utcára folyik, éppen ellenkezőleg, a helyszíni szemlék tanúsága szerint a szennyvízelvezetés megtörtént. Jogszerűtlen volt továbbá, hogy a kormányhivatal pusztán a számlák hiánya miatt hagyta helyben a jegyző elutasító határozatát, hiszen a helyszíni szemle során megállapították, hogy a szennyvíz az emésztőgödörbe folyik és nem az utcára.
Véleményem szerint méltánytalan elvárás kifejezetten rossz anyagi helyzetben lévő emberekkel szemben, hogy lakókörnyezetüket költséges szolgáltatások árán tartsák rendben, ha ezeket a munkálatok maguk is el tudják végezni. Még méltánytalanabb egy létfenntartó szociális ellátásra való jogosultságot ettől függővé tenni.

Intézkedésem
Figyelemmel a fentiekben foglaltakra, az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem a Tolna Megyei Kormányhivatal vezetőjét, hogy vizsgálja felül az ügyben hozott határozatát és a jegyző elutasító határozatát. Kérem továbbá, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a panaszos által választott megoldás nem célszerű, úgy nyújtsanak számára segítséget ahhoz, hogy meg tudjon felelni a lakókörnyezet rendben tartására vonatkozó követelményeknek.

Budapest, 2012. október

Prof. Dr. Szabó Máté sk.