Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-845/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Horváth Luca Kornélia
Radnai Anna
Az eljárás megindulása 
Az alapvető jogok biztosához és jogelődeihez működésük kezdete óta egyre nagyobb számban érkeztek olyan panaszok, amelyekben a beadványozók – az esetek többségében helyi civil szervezetek – egy konkrét településen lefolytatott – álláspontjuk szerint a környezetvédelmi követelményeket figyelmen kívül hagyó – településrendezési eljárást kifogásoltak.
Annak ellenére, hogy hatáskörömbe elsődlegesen az egyedi panaszok kivizsgálása tartozik, tapasztalatom szerint ez – különösen a településrendezésben – az egészséges környezethez való jog és a jövő nemzedékek érdekeinek magas szintű védelméhez nem elegendő. 
A településrendezési eljárással kapcsolatos korábbi vizsgálatokból egyértelműen kirajzolódott, hogy az alapvető jogokkal összefüggésben feltárt visszásságok a településrendezés komplexitása miatt utólag – részben az anyagi jellegű következmények miatt – nagyon nehezen orvosolhatók. Az elkövetett hibák ugyanakkor olyan visszafordíthatatlan folyamatokat indíthatnak el, amelyek egy, de akár több környező település környezetállapotában, az állampolgárok alapvető jogainak érvényesítésében is súlyos következményekkel járnak.
Mivel az ombudsmani vizsgálatok során megállapított jogsértések nem egy esetben a következetesen téves önkormányzati gyakorlat következményei voltak, a problémakörök hátterét fel kell tárni és azokat – indokolt esetben jogalkotási lépéssel – megfelelően kezelni kell.
Figyelemmel arra, hogy a Kormány az építésügyi szabályozás ésszerűsítéséről szóló 1357/2001. (X. 28.) határozatában a településfejlesztési- és rendezési tevékenység új rendszerének kidolgozását tűzte ki céljául, és figyelemmel a jövő nemzedékek országgyűlési biztosa korábban indított vizsgálatának eredményeire, indokoltnak látom, hogy még a jogszabályalkotás folyamatában felhívjam az érintett minisztériumok figyelmét az egyedi panaszokból levezetett problémák megoldásának szükségességére, egyes esetekben konkrét javaslatokat is megfogalmazva.

Érintett alapvető jogok és alkotmányos értékek
·	Jogállamiság, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés)
·	Egészséges környezethez való jog: „ „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez. Aki a környezetben kárt okoz, köteles azt - törvényben meghatározottak szerint - helyreállítani vagy a helyreállítás költségét viselni.” (Alaptörvény XXI. cikk (1) és (2) bekezdések)
·	Nemzet közös öröksége: „A természeti erőforrások, különösen a termőföld, az erdők és a vízkészlet, a biológiai sokféleség, különösen a honos növény- és állatfajok, valamint a kulturális értékek a nemzet közös örökségét képezik, amelynek védelme, fenntartása és a jövő nemzedékek számára való megőrzése az állam és mindenki kötelessége.” (Alaptörvény P) cikk)

Alkalmazott jogszabályok
·	az Európai Parlament és a Tanács bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2001/42/EK irányelve
·	a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Kvt.)
·	az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.)
·	a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvény
·	a nemzetgazdaságilag kiemelt építési beruházások megvalósításának elősegítése érdekében egyes törvények módosításáról szóló 2008. évi XLIX. törvény (hatálytalan: 2012. június 27-től)
·	az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (a továbbiakban: OTÉK)
·	az egyes tervek, illetve programok környezeti vizsgálatáról szóló 2/2005. (I. 11.) Korm. rendelet (a továbbiakban: SKV rendelet)
·	a településrendezési és az építészeti-műszaki tervtanácsokról szóló 252/2006. (XII. 7.) Korm. rendelet
·	a főépítészi tevékenységről szóló 190/2009. (IX. 15.) Korm. rendelet

Megállapított tényállás
A középtávú, a 2009-2014 közötti időszakra vonatkozó magyar környezetpolitikai célokat meghatározó Nemzeti Környezetvédelmi Program1 szerint az egészséges környezethez való jog érvényesítésében a településrendezés kiemelt jelentőségű. Ezen eljárások keretében fogadják el ugyanis a helyi önkormányzatok azokat a jogszabályokat, dokumentumokat, amelyek hosszú távon meghatározzák az adott település természeti és épített környezeti állapotát.
„Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló törvény kimondja, hogy a településrendezés során figyelemmel kell lenni az emberhez méltó környezet folyamatos alakítására, értékeinek védelmére. A településfejlesztés az érintettek közös elképzelésein alapulva úgy kell, hogy szolgálja a település jelenlegi és jövendő lakóit, hogy összhangban legyen a település természeti, kulturális és művi adottságaival.”
Az önkormányzati döntéshozatallal kapcsolatos problémákat összefoglalva a program megállapította, hogy napjainkban a településrendezési tevékenység egyik kiinduló hibája az, hogy a rendezési tervek nem átgondolt, hosszútávon célokat megfogalmazó stratégiai tervek alapján születnek. A településfejlesztési koncepciók sok esetben elnagyoltak, és nem jelölnek ki határozott irányokat. „Számos új beruházás a településen belüli felhagyott (barnamezős) területek hasznosítása helyett a beépítetlen külső (zöldmezős) területek rovására valósul meg. Ennek következtében a településrendezési tevékenység többnyire az adott állapot rögzítésére szorítkozik, vagy a rövidtávon felmerülő területfelhasználás-változási (befektetői) igényeket elégíti ki, és nem a település közép és hosszú távú céljait, érdekeit. Gyakran a helyi lakosságot és közösségeket sem vonják be megfelelően a döntések előkészítésébe. További problémát jelent, hogy az önkormányzati tulajdonú területek (pl. barnamezős területek, rozsdaövezetek) fejlesztésének, megfelelő kialakításának és üzemeltetésének pénzügyi háttere szűkös és bizonytalan.”
A Nemzeti Környezetvédelmi Program következtetéseit – konkrét példákkal alátámasztva – a jövő nemzedékek országgyűlési biztosa a 2010. évi munkáját összegző beszámolójában is megerősítette. A beszámoló utalást tett egyben arra, hogy a fenntartható, környezettudatos tervezés és területhasználat elősegítésére a jogalkotó – a nemzeti jogba való átültetésével – a stratégiai környezeti vizsgálat (a továbbiakban: SKV) eszközét biztosítja a döntéshozó helyi képviselő-testületek számára, amely egyes tervek és programok környezeti hatásainak feltárását, a környezeti szempontból kedvező alternatív megoldási lehetőségek keresését, a környezeti hatások optimalizálását segíti elő.
A környezeti vizsgálat viszonylag új jogintézmény mind az európai, mind a magyar szabályozásban. Az Európai Parlament és a Tanács bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2001. június 27-i 2001/42/EK irányelve (a továbbiakban: SKV irányelv) 2004 júliusa, az irányelvben foglaltakat teljes mértékben átültető magyar szabályozás2 2005 januárja óta hatályos. 
Az irányelv egyes rendelkezéseinek általános jellege miatt nem tartozik a nemzeti jogrendszerbe könnyen átültethető szabályozások közé. Ezt érzékelve az Európai Bizottság3 (a továbbiakban: Bizottság) már a hatálybalépést megelőzően kiadott egy, az átvételt és az alkalmazást elősegítő útmutatót4. Bár a magyar jogszabály az uniós és a nemzeti jogrend sajátosságainak figyelembe vételével készült, minthogy tervek és programok igen széles körére vonatkozik, egyes tervtípusok esetén, azok sajátosságai alapján további részletezést, „finomhangolást” igényelhet.
Az egyedi ügyekből nyert ombudsmani tapasztalat5 szerint a településrendezési eljárások során nem érvényesül teljes körűen az SKV bevezetését célzó jogalkotói szándék. Gyakran sérül a vizsgálat eljárási rendje, illetve a munkarész vagy nem készül el, vagy az sem tartalmában, sem formájában nem megfelelő, amelynek számos különböző oka van. 
Ezek egy része közvetlenül az SKV-hoz kötődik, ide tartoznak például olyan tényezők, mint a környezeti vizsgálati szabályozás hatályának és egyes előírásainak értelmezési kérdései, a környezeti vizsgálati és a településrendezési előírások együttes érvényesítésének összehangolási problémái, illetve a kellő ismeret és a kiforrott gyakorlat hiánya, a jó gyakorlatot elősegítő szakmai útmutatók, képzések szűkössége. A környezeti vizsgálat teljességét, időszerűségét, minőségét „külső” tényezők is befolyásolják, amelyek közül meghatározó maga a településrendezési folyamat, annak mind a kidolgozási, mind az egyeztetési, mind a jóváhagyási szakasza.
Tekintettel arra, hogy az irányelv hatályba lépése óta több mint 7 év telt el, álláspontom szerint időszerű, hogy a jogalkotó e sok szempontból új jogintézmény érvényesülését áttekintse.
Az áttekintést indokolja továbbá az a tény is, hogy a környezeti vizsgálati szabályozás hatálya alá eső tervek és programok legnagyobb körét a településrendezési eszközök6 alkotják, és az ezen eszközök alapján megvalósítható beruházások, területhasználatok igen jelentős környezeti-fenntarthatósági hatásokkal járhatnak. Ezekben az eljárásokban kell tehát a legnagyobb számban környezeti vizsgálatot végezni.
A fenti megállapításokból következően a településrendezési eszközök környezeti vizsgálatával összefüggő jogszabályok szabályozási és alkalmazási problémáinak részletes feltárására átfogó vizsgálatot indítottam.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ajbt.) határozza meg. Az Ajbt. 18. § (4) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat. 
Az Ajbt. 28. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa az általa lefolytatott vizsgálatról jelentést készít, amely tartalmazza a feltárt tényeket és az ezeken alapuló megállapításokat és következtetéseket.

II. Az érintett alapvető jogok tekintetében
Az Alaptörvény XXI. cikkében deklarált egészséges környezethez való jog értelmezését az Alkotmánybíróság a jelentősége folytán alaphatározatként értékelhető 28/1994. (V. 20.) AB határozatában, valamint az arra épülő későbbi határozataiban végezte el. A testület e döntésében részletesen elemezve az egészséges környezethez való jogot megállapította, hogy az elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. A környezethez való jog az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére, beleértve a környezet elért védelme korlátozhatóságának feltételeit is. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia. Az állam kötelességeinek magukban kell foglalniuk az élet természeti alapjainak védelmét és ki kell terjedniük a véges javakkal való gazdálkodás intézményeinek kiépítésére7.
Az Alkotmánybíróság nyomatékosan megállapította, hogy az állam nem élvez szabadságot abban, hogy a környezet állapotát romlani engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. Ez az állami fellépés olyan korlátját jelenti, amely megakadályozza, hogy a már elért objektív védelmi szint, illetve hatékonyság csökkenjen, az addig elért környezetállapot romoljon. Következésképpen nem engedhető meg, hogy a környezetvédelemhez való jog érvényesülése társadalmi, gazdasági folyamatok, körülmények függvényében mennyiségileg vagy minőségileg változzon.
Tekintettel arra, hogy az egészséges környezethez való jog megvalósítását szolgáló hatósági rendszer kialakítása és működtetése állami feladat, a kötelezettségek címzettjei nemcsak a jogalkotó szervek, hanem azokon keresztül maga jogalkalmazó is. Amennyiben a hatóságok elmulasztják a környezetvédelmi előírások következetes és megfelelő érvényesítését, azok kiüresedését okozzák és egyidejűleg az egészséges környezethez való jog sérelmét idézik elő.
Figyelemmel arra, hogy a környezet nem kimeríthetetlen, illetve az abban okozott károk véges javakat pusztítanak, továbbá az ember sok esetben visszafordíthatatlan folyamatokat indít meg, az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az egészséges környezethez való jog védelmének eszközei között a megelőzés elvén alapuló jogintézmények alkalmazásának elsőbbsége van. Az Alkotmánybíróság rámutatott tehát arra, hogy a környezethez való jog érvényesítése a védelem elért szintjének fenntartásán belül azt is megkívánja, hogy az állam a preventív védelmi szabályoktól ne lépjen vissza a szankciókkal biztosított védelem felé.
Az Alkotmánybíróság szerint a környezet elért objektív védelmi szintjétől való visszalépésre akkor van lehetőség, ha az más alapjog vagy más alkotmányos érték érvényesítéséhez elkerülhetetlen. A fentiek mellett pedig, tekintettel arra, hogy az egészséges környezethez való jog alapjogi jellegét az Alkotmánybíróság több határozatában megerősítette, annak korlátozása alkotmányosságának megítélésénél – a minden alapjog korlátozására irányadó mércét – a szükségességi/arányossági tesztet is alkalmazni kell. A szükségességi/arányossági teszt szerint az állam akkor nyúlhat az alapjog korlátozásának eszközéhez, ha másik alapvető jog, szabadság vagy érték védelme vagy érvényesülése más módon nem érhető el és a korlátozás megfelel az arányosság követelményeinek, azaz az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlya megfelelő arányban van egymással. A törvényhozó a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni.
Ahogy az a fentiekből következik, az Alkotmánybíróság határozataiban az egészséges környezethez való jogot elsősorban intézményvédelmi kötelezettségként értelmezte. Rámutatott a testület arra is, hogy a jogalkotás garanciális szerepe nem egyszerűen csupán fontosabb a környezetvédelemben, mint az olyan alkotmányos jogoknál, ahol a bíróság (Alkotmánybíróság) közvetlen alapjogvédelmet adhat vagy alanyi jogi igényeket ismerhet el, hanem – a dogmatikai lehetőségek határai közt – mindazokat a garanciákat is nyújtania kell, amelyeket az Alkotmány egyébként az alanyi jogok tekintetében biztosít8. Hangsúlyozom tehát, hogy az egyéni jogvédelem biztosítása érdekében az egészséges környezethez való jog alanyi jogon érvényesíthető elemei között szerepelnek az ügyféli jogok, az eljárási garanciák kikényszeríthetősége, s így pl. az Alaptörvény által önálló alapjogként is deklarált tisztességes eljáráshoz vagy a jogorvoslathoz való jog is.
Az egészséges környezethez való jog rendkívül szoros kapcsolatban áll a jogállamisággal, jogbiztonsággal. Az Alkotmánybíróság több határozatában elvi éllel szögezte le, hogy a jogállam legfontosabb eleme a jogbiztonság9. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy nemcsak a jog egésze, de annak egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság azonban nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, hanem az egyes jogintézmények működésének a kiszámíthatóságát is. Alapvetőek tehát a jogbiztonság alkotmányos követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák betartása nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet.

III. Az ügy érdeme tekintetében
1. A településrendezési és a környezeti vizsgálati folyamat kapcsolódásának általános kérdései
A településrendezési tervezés Magyarországon hosszú hagyományra tekint vissza, kellően intézményesült, jó képzési, szakmai háttere, részletesen kimunkált szabályrendszere van, amelyben nagy a tervezői tapasztalat és a környezeti szempontok is hangsúlyosak. Ehhez igyekezett hozzáépülni a kialakított magyar környezeti vizsgálati szabályozás, támaszkodva a meglévő tervezési-döntési szabályokra, gyakorlatra, kihasználva és erősítve a meglévő rendszer kedvező vonásait. 
Tekintettel azonban arra, hogy az SKV egyes elemei újszerűek, és a korábbi eljárásokhoz képest – egyedi mérlegelést igényelve – új feladatokat is jelentenek, nem mindig illeszkednek zökkenésmentesen a már aprólékosan szabályozott településrendezési folyamathoz. A környezeti vizsgálatban több olyan feladat is van, amelyeknek nincs megfelelő párja a településrendezési szabályozásban.
Az egyedi ügyek tapasztalatai alapján úgy vélem, hogy mind a településrendezéssel foglalkozó tervezők, mind a települési önkormányzatok számára tisztázni kell, hogy a környezeti vizsgálat lépései miként kapcsolhatók a településrendezési folyamat egyes eljárási cselekményeihez. 

1.1. Kapcsolódás az Étv. 9. §-a szerinti teljes településrendezési folyamathoz
A 2. melléklet részletesen bemutatja, hogyan kapcsolható össze a két folyamat, melyek az együttesen elvégezhető feladatok, és melyek azok a környezeti vizsgálati lépések, amelyek csak részben vagy egyáltalán nem jelennek meg a településrendezés Étv. által szabályozott eljárásában, ezért végrehajtásukra külön figyelmet kell fordítani. A melléklet a kapcsolódási pontok megállapításánál az Étv. 9. §-a szerinti teljes településrendezési folyamatot vette alapul.
Az SKV rendelet a hatálya alá tartozó tervek és programok két csoportját különbözteti meg. Az első csoportba azok tartoznak, amelyek tekintetében a környezeti vizsgálat lefolytatása minden esetben kötelező, azaz esetükben a jelentős környezeti hatás vélelmezhető. Ide sorolhatók tipikusan a település egészére készülő vagy Natura 2000 területre jelentős káros hatást gyakorló településrendezési eszközök. A második csoportba az SKV rendelet 1. § (3) bekezdése alapján, a helyi szinten kis területet érintő tervek, az eredetileg vizsgálati kötelezettség alá eső tervek kisebb módosításai, valamint egyéb olyan, a környezethasználat jövőbeni hatósági engedélyezése számára keretet meghatározó tervek tartoznak, ahol a környezeti vizsgálat szükségessége a terv kidolgozásáért felelős szerv (településrendezési tervnél a képviselő-testület) egyedi döntésen múlik (ez az ún. SKV-kötelezettség megállapítása). A döntés meghozatala előtt a kidolgozó kikéri a környezet védelméért felelő közigazgatási szervek10 véleményét arról, hogy az adott terv jelentős hatással lehet-e a környezetre. Abban az esetben, ha a vizsgálati kötelezettséget megalapozó jelentős hatás fennállásáról vita alakul ki, az SKV rendelet 5. § (1) bekezdése szerint a terv kidolgozója az eltérő vélemények tisztázása érdekében megbeszélést tart. 
Tekintettel arra, hogy ez a megbeszélés nem jelenik meg az Étv-ben szabályozott településrendezési folyamatban, a helyi önkormányzatnak kiegészítő lépést kell tennie az ütköző álláspontok egyeztetésére. Az eddig lefolytatott ombudsmani vizsgálatok során megállapítást nyert, hogy a gyakorlatban ez sok esetben elmarad, és a képviselő-testület e nélkül dönt a környezeti hatások jelentősége kérdésében.
Az előzőek mellett rögzíteni kell azt is, hogy bár az Étv. külön nem szabályozza, az SKV rendelet 4. § (1) bekezdése szerint a környezeti vizsgálati kötelezettség megállapításáról minden esetben egyedi képviselő-testületi döntést kell hozni, amelyről, valamint indokairól tájékoztatni kell a nyilvánosságot, beleértve az érintett környezetvédelmi szerveket.
Amennyiben a képviselő testület a településrendezési eszköz tekintetében a környezeti vizsgálat elvégzése mellett dönt, illetve ha az eleve környezeti vizsgálat-köteles, a felelős szerv (e körben az önkormányzat) az SKV rendelet 7. §-a alapján kidolgozza a környezeti értékelés tematikáját (a továbbiakban: tematika). Ennek során – az eszközről szóló megfelelő tájékoztatás mellett – kikéri a környezetvédelmi szervek véleményét. Hasonlóan az SKV-kötelezettség megállapításához, a tematika kapcsán felmerülő véleménykülönbségek egyeztetésére is megbeszélést kell tartani, majd arról szintén egyedileg dönteni kell és a döntést nyilvánosságra kell hozni. A kidolgozó az elfogadott tematikát, a környezeti vizsgálat ütemezését, a környezetvédelmi szervekkel kapcsolatos esetleges konzultációkra, a véleményezési eljárás menetére vonatkozó javaslatát megküldi a környezetvédelmi szerveknek és egyidejűleg azokat nyilvánosságra is hozza. 
Hangsúlyozom, hogy bár a környezeti vizsgálat tematikája kidolgozásának folyamatáról az Étv. nem rendelkezik, az SKV rendelet előírásait a településrendezés során következetesen érvényesíteni kell. Ahhoz pedig, hogy a településrendezési eljárás az SKV rendelet előírásainak is megfeleljen, az önkormányzat kiegészítő lépéseket köteles tenni. 
A környezeti értékelés elkészítésekor a monitorozási intézkedések kidolgozására – mivel a rendezési eszközök esetében az Étv. erre vonatkozó speciális előírást nem tartalmaz – szintén különös gondot kell fordítani. 
Abban az esetben, ha egy rendezési elképzelés megvalósítása országhatáron átterjedő jelentős környezeti hatással járhat, az érintett államot a SKV rendelet 9. §-ának megfelelően tájékoztatni kell és kérelme alapján konzultációt kell tartani. A kiegészítő lépések – az előzőek alapján tehát – ezekben a szakaszokban sem maradhatnak el.
A településrendezési eszköz tervezetéhez hasonlóan a környezeti értékelést véleményezésére meg kell küldeni az érintett környezetvédelmi szervezeteknek, az eltérő véleményeket pedig – az érdekképviseleti és társadalmi szervezetek bevonásával – megbeszélés keretében egyeztetni kell. A településrendezési eljárást szabályozó Étv. 9. § (3) és (4) bekezdésében11 rögzített közbenső véleményezési eljárásra figyelemmel, e vonatkozásban nincs szükség kiegészítő lépésre az önkormányzatok részéről. 
Az Étv. 9. § (6) bekezdése szerinti közzétételnél a településrendezési eszköz tervezetének nyilvánosságra hozatala önmagában nem elegendő, mert az SKV rendelet12 szerint a tervezettel együtt a környezeti értékelést is nyilvánosságra kell hozni és a nyilvánosság számára véleményezési lehetőséget kell biztosítani. Tekintve azonban, hogy a környezeti értékelés nem jóváhagyásra kerülő, hanem alátámasztó szakági munkarész13, az értékelés közzétételére kiegészítő lépés szükséges. 
A településrendezési eszköz tervezetéhez – a közbenső véleményezés során – az érintett államigazgatási szervek, valamint az érdekképviseleti és társadalmi szervezetek által benyújtott véleményeket az önkormányzatnak – elutasítás esetén indokolási kötelezettség terhe mellett – figyelembe kell vennie. Ezt követően, valamennyi el nem fogadott véleménnyel együtt a tervezetet az Étv. 9. § (6) bekezdése alapján – legalább egy hónapra közzé kell tenni, hogy az érintettek észrevételeket tehessenek. Arról, hogy a közzététel alatt beérkezett észrevételeket az önkormányzat köteles-e figyelembe venni, az Étv. hallgat, csupán azt írja elő, hogy azokat a képviselő-testülettel ismertetni kell. Különösen fontos tehát hangsúlyozni, a közzétett településrendezési eszközre és a környezeti értékelésre határidőben beérkezett valamennyi véleményre és észrevételre – gondoskodva az SKV rendelet előírásainak14 alkalmazásáról – a kidolgozónak tekintettel kell lennie.
Az SKV rendelet 10. §-a szerint a rendezési eszköz tervezetét a környezeti értékeléssel, az SKV során kapott valamennyi vélemény és észrevétel összefoglalójával, valamint a kidolgozott monitorozási intézkedésekkel együtt kell benyújtani a képviselő-testület elé. Tekintettel arra, hogy az OTÉK-ban foglalt előírások alapján a környezeti értékelés nem jóváhagyásra kerülő munkarész, tehát nem szükséges a képviselő-testületnek benyújtani, az önkormányzatnak az SKV rendeletben foglaltak teljesítése érdekében kiegészítő lépést kell tennie. Kellő körültekintéssel kell eljárni továbbá, hogy a monitorozási intézkedések elfogadásáról is döntés szülessen. 
Megfelelő alaposságot, kiegészítő lépéseket igényel a döntés közzététele is, hiszen az önkormányzatnak az elfogadott településrendezési eszközön és a figyelembe nem vett vélemények indoklásán túl15, az SKV rendelet alapján számos más információt is nyilvánosságra kell hoznia, mint például a döntés környezeti szempontjait, a monitorozási intézkedéseket, valamint a beérkezett véleményeket16.
Az előzőekben áttekintettet eljárási cselekmények összefoglalásaként rögzíthető, hogy a kiegészítő lépést igénylő feladatok egy része a településrendezés rendszerében a körültekintő és alapos tervezés számára nem jelent újdonságot. A környezeti vizsgálatban azonban minden fontos döntésnek, így a közbenső tervezési döntéseknek is mindenki számára láthatónak kell lenniük. Ilyen például a vizsgálat tényleges tartalmának és a vizsgálati folyamatnak meghatározása, megvitatása, majd közzé tétele. 
A feladatok másik része – figyelemmel arra, hogy azok nem szerepelnek a hagyományos településrendezési folyamatban, nem szabályozottak sem az Étv-ben, sem OTÉK-ban – teljesen új elem. Így többek között a környezeti hatások jelentőségéről való döntés, az országhatáron átterjedő hatások esetén szükséges konzultációs folyamat, a döntés részletes, környezeti szempontú indoklása és közzététele, a monitorozási intézkedések meghatározása. A gyakorlatban érzékelhető, hogy a településrendezés során ezek a legkevésbé megvalósuló környezeti vizsgálati elemek. 
A településrendezés vonatkozásában felhívom a figyelmet arra, hogy a környezeti vizsgálat a terv, illetve program kidolgozási, egyeztetési és elfogadási folyamatának része, és e folyamatokban a rendeletben foglaltakat figyelembe kell venni. 
A jogalkalmazási bizonytalanságok kiküszöbölése érdekében, illetve, hogy a környezeti vizsgálati folyamat teljes mértékben és megfelelően beépüljön a településrendezés tervezési – véleményezési – egyeztetési – elfogadási szakaszaiba, álláspontom szerint jogalkotási lépésre is szükség van. Úgy vélem, a településrendezési eljárást szabályozó norma szövegében utaló diszpozíció útján rögzíteni kell, hogy a rendezési eljárásra a környezeti vizsgálat különös szabályai is vonatkoznak.
Segítve az önkormányzatok, a tervezők és további kulcsszereplők eligazodását a településrendezési és környezeti vizsgálati szabályozásban – a jogalkotási lépésen túl – a jogalkalmazást elősegítő tájékoztató készítését is indokoltnak és célszerűen tartom.

1.2. Kapcsolódás az Étv. 9/A. §-a szerinti településrendezési folyamathoz
Amíg az Étv. 9. §-a szerint lefolytatott teljes településrendezési folyamatnál jól láthatók a környezeti vizsgálattal való kapcsolódások, és az SKV rendeletben foglaltak figyelembe vételével a két eljárás összehangolása megoldható, addig ez az Étv. 2008. szeptember 1-jei hatállyal beiktatott 9/A. §-ában17 lehetővé tett összevont, egy lépésben elvégezhető véleményezési eljárás esetében komoly nehézséget okoz. 
Az Étv. 9/A. §-a a településrendezési eszközök módosításakor, meghatározott feltételek fennállása esetén megengedi a 9. § (3) bekezdése18 szerinti – a készítés alatt álló a településrendezési terv és helyi építési szabályzat tervtanácsi, valamint az elkészített településrendezési terv és helyi építési szabályzat esetén fennálló – véleményezés elhagyását.
Az Étv. vizsgált szakasza alapján a településrendezési eszköz módosítása esetén a 9. § (3) bekezdés szerinti véleményeztetés elhagyható, ha
a) a módosítás
aa) nem érinti a település fő infrastruktúra hálózatát, alapvető zöldfelületi rendszerét, morfológiáját, védett természeti értékeit, a kulturális örökség védelmét és nem növeli felhasználási intenzitását,
ab) területfelhasználási változást nem jelent, és
ac) már a 9. § (2) bekezdés szerinti véleményeztetéshez részletesen kidolgozásra került és véleményeztetése megtörtént, vagy
b) a módosítás elírás javítása, rajzi feldolgozásból, méretarányból adódó pontatlanság javítása, vagy magasabb szintű jogszabályi változás átvezetése érdekében történik.
Bár az új rendezési eszközökhöz képest sokkal kisebb arányban, a környezeti vizsgálati kötelezettség a felsorolt módosítások közül leginkább az aa) és ab) pontnak esetén állhat fenn. A tapasztalat azt mutatja, hogy a jelentős hatás előfordulása ekkor sem zárható ki.
Az Étv. 9/A. §-ában foglalt eltérési lehetőség a gyakorlatban a következőt eredményezi. 
Az előzetes véleményezési fázisban nem a rendezési folyamat megkezdéséhez előírt kiinduló információkat, hanem már az egyeztetési dokumentációt nyújtják be, miközben a véleményezés a kiinduló információkon nyugvó 9. § (2) bekezdés19 szerint történik. 
A véleményezők körét illetően ez lényegi változást nem jelent, mert az előzetes véleményezésben ugyanazok a közigazgatási és érdekképviseleti szervek, valamint társadalmi szervezetek vehetnek részt, mint a 9. § (3) bekezdés szerint az elkészített településrendezési eszköz véleményezésében. A véleményezési idő azonban rövidebb (15 munkanap), mint amennyi a 9. § (3) bekezdés szerinti fázisban rendelkezésre áll (22 munkanap). 
A fentiek mellett az eljárás legalapvetőbb problémája azonban az, hogy végeredményben nem az elkészített településrendezési eszköz 9. § (3) bekezdése szerinti véleményezése marad el, hanem a 9. § (2) bekezdés eredeti funkciója szerinti előzetes véleményezés. Ez a környezeti vizsgálat és a településrendezési eljárás összehangolásával kapcsolatban ugyanakkor komoly nehézségeket okoz. Így annak ellenére, hogy a 9/A. § körébe tartozó egyes módosításoknál is fennállhat a környezeti vizsgálat szükségességéről szóló döntési kötelezettség, nincs lehetőség arra, hogy ténylegesen előzetesen állapítsák meg, lehet-e jelentős környezeti hatás, és ha kell, megkezdjék a környezeti értékelés készítését.
Bár ezeknél a terveknél sokkal kisebb arányban fordulhat elő SKV-kötelezettség, a tapasztalat azt mutatja, hogy a jelentős hatás nem minden esetben kizárt.
Az előzőek alapján felhívom a figyelmet arra is, hogy az összevont véleményezés miatt a környezetvédelemért felelős szervek a tervezés indításáról a tervezés befejezésének stádiumában értesülnek. Ebből következően pedig, ha az önkormányzat vagy a módosítást kidolgozó tervező magától korábban nem kérte az SKV rendelet szerinti véleményeket, a környezetvédelmi szervek a már szinte kész településrendezési eszközre állapíthatják meg a környezeti vizsgálati kötelezettséget. Ilyen esetekben az adott rendezési eszközt addig nem lehet elfogadni, amíg a környezeti vizsgálati folyamat szükséges lépéseit el nem végzik. 
A környezeti vizsgálat többé-kevésbé utólagos volta, a további idő- és pénzráfordítások elkerülése miatti nyomás azonban kétségessé teszi, hogy valóban alapos vizsgálat készül, illetve kérdéses, hogy a közigazgatási szervek és a nyilvánosság megállapításait a már kidolgozott településrendezési eszközök vonatkozásban hogy lehet érdemben figyelembe venni.
Az Étv. 9/A. §-ában szereplő eltérési lehetőség tehát jelen formájában az egészséges környezethez való joggal összefüggő visszásságot eredményezhet.
Az ilyen konfliktushelyzetek megelőzése és a környezeti vizsgálati feladatok időben történő elvégzése érdekében jogszabályi úton rögzíteni kell, hogy a környezeti hatások jelentőségnek megállapítására, valamint az ekkor szükséges egyéb környezeti vizsgálati feladatok teljesítésére az összevont véleményezést megelőzően kerüljön sor.

1.3. Kapcsolódás az Étv. 9/C. §-a szerinti egyszerűsített településrendezési folyamathoz
Az Étv. 2011. július 27-étől hatályos módosítása20 nyomán a törvény a következő 9/C. §-sal egészült ki: Kiemelt társadalmi cél érdekében központi költségvetési forrásból finanszírozott és kormányrendeletben nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű építési beruházássá minősített építési beruházás megvalósításához szükséges településrendezési eszköz készítése, módosítása során a 9/B. §-ban foglaltak alkalmazandók.
A hivatkozott 2010 augusztusától hatályos 9/B. § a veszélyhelyzettel érintett települések településrendezési eszközeinek módosításánál az általános eljárási rendtől – egy meghatározott, rövidebb időtartamon belül – jelentős eltéréseket enged21.
A 2006. évi LIII. törvény tárgyi hatályát meghatározó rendelkezés22 alapján kiemelt jelentőségű építési beruházás lehet többek között az, amelyik legalább 90 millió forint teljes költségigényű és legalább 15 új munkahely megteremtését biztosítja.
A 9/B. – s azon keresztül a 9/C. § – szinte teljes eltérést enged meg az egyébként fennálló egyeztetési-véleményezési rendelkezésektől, így többek közt nem szükséges az előzetes, a tervtanácsi és a közbenső véleményezés, valamint a nyilvánosság bevonása. Csak a polgármester által összehívott – egyedül az OTÉK-ban meghatározott államigazgatási szervek részvételével zajló – egyeztető tárgyalás megtartása kötelező, amelynek során a hatóságoknak a helyszínen kell nyilatkozniuk és megegyezniük. Ezen nem vehetnek részt ugyanakkor pl. az érdekképviseleti és társadalmi szervezetek.
Megállapítható, hogy bár a legnagyobb hatásokkal járó tervek esetén éppen a részletes, mindenre kiterjedő, gondos előkészítés indokolt, a kiemelt beruházások vonatkozásában a településrendezési eszköz megalapozottságát biztosító teljes eljárásból csak egyetlen részletszabály, annak is csak a töredéke érvényesül. 
Amennyiben a rendkívüli – eredetileg veszélyhelyzetekre kialakított – és csak rövidebb időtartamon belül alkalmazható eljárás úgy válik általánossá, hogy az Étv. generális követelményei23 sérülnek, úgy az, az egészséges környezethez való joggal összefüggésben visszásságot okozhat. Rögzíteni szükséges, hogy az esetek többségében éppen ezek a beruházások járnak a legnagyobb környezeti beavatkozással az adott település életébe, az épített környezetbe, miközben az eljárási egyszerűsítések ebben a körben lényegesen meghaladják azt, amelyet a 9/A. § lehetővé tesz. Önmagában az, hogy egy beruházás milyen pénzügyi forrásból, támogatásból valósul meg, nem befolyásolja a környezeti hatások jelentőségét, így a környezeti vizsgálat elvégzése szükséges lehet. 
A megfelelő szakmaiságot és a társadalmi elfogadottságot biztosító garanciális szabályok elhagyása jogsértő és magasabb jogszabályokba ütköző településrendezési döntések meghozatalához vezethet. Az egészséges környezethez való jog érvényesítése érdekében – a kiemelt beruházások tekintetében – felül kell vizsgálni a rendkívüli helyzetek esetén elfogadható egyszerűsítések alkalmazhatóságát.
Az előzőeken túlmenően e kivétel alapjaiban megnehezíti a környezeti vizsgálat egyes lépéseinek megfelelő időzítését, körültekintő, alapos lefolytatását, a környezeti szempontok megfelelő érvényesítését, valamint az érintett nyilvánosság bevonását. A 9/A. §-hoz írottakhoz hasonlóan az ilyen konfliktusos helyzetek megelőzése és a környezeti vizsgálati feladatok időben történő elvégzése érdekében jogszabályi úton rögzíteni kell, hogy a környezeti hatások jelentőségének megállapítására, valamint az ekkor szükséges egyéb környezeti vizsgálati feladatok teljesítésére az egyeztető tárgyalást megelőzően kerüljön sor. 
Tekintettel arra, hogy az Alaptörvény rendelkezései értelmében a jövő nemzedékek érdekei kiemelt oltalomban részesülnek, a jogi szabályozásnak is következetesen érvényre kell juttatnia a természeti-kulturális erőforrások védelmét.

2. A településrendezési és a környezeti vizsgálati folyamat egyes sajátos kérdései
A két eljárásban alkalmazott eltérő határidők összehangolatlanságát érintő vizsgálat során az alábbi problémákat tártam fel.

2.1.1 A környezeti értékelés tematikájának véleményezése
Az Étv. 9. § (2) bekezdése24 szerint az államigazgatási szerveknek – a hatáskörükbe tartozó kérdések tekintetében kialakított – véleménynyilvánítására 15 munkanap áll rendelkezésre. Az SKV rendelet – a tervezés kezdetéhez kapcsolódóan – a környezetvédelemért felelős szervektől a várható környezeti hatás jelentőségének véleményezésére legalább 15 napot25, a környezeti értékelés tematikájának véleményezésére legalább 30 napot biztosít. 
Ha az önkormányzat a környezetvédelemért felelős szervektől a várható környezeti hatás jelentőségéről szóló véleményt az Étv. szerinti előzetes véleményezés során kéri, akkor az álláspontom szerint elvileg teljesíthető, hiszen az SKV rendeletben szereplő legalább 15 napnak az Étv. által megadott 15 munkanap megfelel.
Problémaként merül fel ugyanakkor az, ha a környezetvédelmi szerveknek az Étv. alapján az előzetes véleményezésre nyitva álló 15 munkanapon (21 naptári nap) belül kell véleményt nyilvánítaniuk a környezeti értékelés tematikájáról, hiszen ez nincs szinkronban az SKV rendelet 7. § (3) bekezdésében rögzített, azon követelménnyel, hogy a tematika véleményezésére rendelkezésre álló idő nem lehet kevesebb 30 napnál.
A probléma megoldása érdekében először azt kell végiggondolni, hogy a környezeti értékelés tematikájáról kialakítandó vélemény beletartozik-e a településrendezési eljárás előzetes szakaszába, az Étv. 9. § (2) bekezdés cb) pontjába, azaz abba, hogy a környezetvédelmi szervek bemutatják a hatáskörükbe tartozó jogszabályi követelmények érvényesítését igénylő feltételeket. 
Tekintettel arra, hogy a szabályozás a kérdést jelenleg nem rendezi, a két elem lehetséges összekapcsolódása és ebből következően a határidők meghatározása tekintetében jogbizonytalanság áll fenn.
Amennyiben a tematikára vonatkozó vélemény és a jogszabályi előírások érvvényesítése az előzetes véleményezési szakaszban összekapcsolódik, akkor a határidőre vonatkozó szabályozás ellentmondásos. Az SKV rendeletben előírt többletkötelezettségre figyelemmel az önkormányzatoknak minden esetben a hosszabb határidő érvényesülését kell biztosítaniuk. 
Ha azonban a két feladat egymástól elkülönül, akkor a településrendezési eljárásban az Étv. által nem szabályozott véleményezésről van szó. Következésképpen, ha az előzetes véleményezés során az önkormányzat a tematikáról is véleményt kér, akkor kettős határidőt kell biztosítania. 

2.1.2. Más országgal való konzultáció
Az Étv-vel ellentétben az SKV rendelet speciális eljárási rendelkezéseket tartalmaz arra az esetre, ha a településrendezési eszköz elfogadása országhatáron átterjedő jelentős környezeti hatással járhat. Ekkor az SKV rendelet 9. §-a szerint meg kell küldeni az érintett ország környezetvédelemért felelős minisztériumának a környezeti értékelést tartalmazó egyeztetési dokumentációt, a döntéshozatali folyamat ismertetését, illetve arra vonatkozó kérést, hogy az érintett állam jelezze, kíván-e a jelentős környezeti hatást érintő kérdésekben konzultációt tartani. Bár konkrét határidőket a rendelet nem határoz meg, a konzultációs folyamat időigényességére tekintettel valószínűsíthető, hogy az a záró véleményezésig nem ér véget.
A két problémakört – a tematikát érintő véleménykérést, illetve a konzultációs folyamatot – összefoglalva megállapítom, hogy a helyi önkormányzat mindkét esetben olyan feladatot köteles ellátni a településrendezési eljárás során, amire az Étv. nincs tekintettel. Az előzőekkel egyezően26 javasolom, hogy a jogalkotó jogszabályi úton rögzítse, hogy a településrendezési eljárás követelményeit a törvény más releváns jogszabályokkal együtt határozza meg. 

2.2. Munkaközi anyagok véleményezése
Az Étv. 9. § (3) bekezdése szerint a településrendezési eszközök munkaközi változatát meghatározott körben27 a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező tervtanácsnak is meg kell küldeni véleményezésre. Tekintettel arra, hogy a tervtanács olyan szakmai testület, amelynek környezetvédelmi érdekeket képviselő személy is tagja28, az itt kialakított vélemény lehetővé teheti a településrendezési eszközök környezetvédelmi megalapozottságát, és az egyes munkarészek és hatóságok közötti megfelelő visszacsatolást.
E kedvező lehetőségek kihasználásának feltétele azonban, hogy a tervtanácshoz benyújtandó dokumentumok között minden esetben ott legyen a környezeti értékelés teljes munkaanyaga is. A jelenlegi szabályok29 szerint ez nem biztosított, mert a tervtanácsnak elegendő pusztán az alátámasztó munkarészek összefoglalóját benyújtani, így felmerül az egészséges környezethez való joggal összefüggő visszásság veszélye.
Az előzőek alapján indokolt lenne, hogy az önkormányzat a tervtanácshoz minden alátámasztó munkarészt benyújtson, vagy legalább biztosítsa az elektronikus hozzáférést.
Mivel előfordulhatnak olyan esetek is, amikor az SKV rendelet 3. számú melléklete szerinti környezet védelméért felelős érintett szervnek a településrendezési tervtanácsban nincs képviselője, és a véleményezendő településrendezési eszközhöz a környezeti értékelését el kell készíteni, az egészséges környezethez való jog érvényesülése érdekében indokolt lenne – a benyújtott anyagokhoz való hozzáférés lehetőségének biztosítása mellett – tájékoztatni e szerveket arról, hogy a munkaközi anyagot a tervtanácshoz az önkormányzat benyújtotta. 
A tervtanácsi véleményezés további előnye lehetne, ha az előzetes véleményezésnél a környezeti hatások jelentősége hiányáról hozott döntéssel szemben ellenkező álláspontot képviselve a munkaközi anyag alapján – még időben – megállapíthatná, hogy szükséges a környezeti vizsgálat elvégzése. 
Álláspontom szerint, az előzőek megfelelő érvényesítéshez – általános érvénnyel – a jogi szabályozásban normatív módon rögzíteni kell, hogy a környezeti vizsgálatot akkor is el kell végezni, ha egy terv vagy program kidolgozási folyamatának egy későbbi időpontjában, így akár az egyeztetési folyamatban derül ki, hogy – új vagy részletesebb információk alapján – jelentős környezeti hatások léphetnek fel.

2.3. Az érintett nyilvánosság bevonása a véleményezésbe
Az SKV rendelet az érintett nyilvánosság körét30 rendkívül tágan meghatározva, előírja, hogy annak véleményét31 a rendelet hatálya alá tartozó terv, vagy program tervezetéről és a környezeti értékeléséről is ki kell kérni. A véleményt pedig a terv kidolgozásakor32, illetve elfogadásakor33 figyelembe kell venni.  
Az Étv. szerint a tágabb nyilvánosság – azaz a társadalmi és érdekképviseleti szerveken felül a helyi lakosok – bevonása a településrendezési eszköz véleményezésébe csak a tervezés legelején és a legvégén történik meg34. Az Étv. 9. § (2) bekezdése szerint a településrendezési eszközről az érintett lakosság először az előkészítési szakaszban értesül és kap véleménynyilvánítási lehetőséget. A véleményezés során kidolgozott eszköz tekintetében a közigazgatási szervekkel, érdekképviseleti és társadalmi szervezetekkel történő egyeztetés után az önkormányzat az Étv. 9. § (6) bekezdése alapján – közzététel útján – ismét lehetővé teszi a tág nyilvánosság számára, hogy észrevételeket tegyen.
Tekintettel arra, hogy az Étv. csak annyi eligazítást ad, hogy a közzététel időtartama alatt beérkező észrevételeket a döntésre jogosult testülettel ismertetni kell, és figyelembevételükről nem rendelkezik, megállapítható, hogy a legvégső szakaszban történő legalább 1 hónapos közzététel nem minősül valódi észrevétel-kérésnek, az önmagában csak egy tájékoztatási forma.
Azon túl, hogy a gyakorlat – az észrevételek sorsát illetően – teljesen eltérő képet mutat, a közzététel időzítése miatt – álláspontom szerint – erősen kétséges, hogy még a jogosnak ítélt észrevételeket is beépítsék a tervezetbe, figyelemmel arra, hogy az esetenként olyan változtatásokat eredményezhet, amely a teljes véleményezési folyamat újraindítását igényelné. Ezt erősíti meg a Nemzeti Fejlesztési és Gazdasági Minisztérium Területrendezési és Településügyi Főosztály Településrendezési Osztálya és a VÁTI Nonprofit Kft. Térségi Tervezési és Területrendezési Irodája gondozásában készült „Tájékoztató a településrendezésről” című 2010-ben készült útmutató is: „Sajnos a gyakorlat azt mutatja, hogy az államigazgatási szervekkel és egyéb szervezetekkel lefolytatott egyeztetési eljárás után az egyéni-lakossági vélemények érvényesülésének esélye már igen csekéllyé válik.35”
Utalva arra, hogy az utólagos észrevételezés nem lehet azonos az eszköz kidolgozásában való aktív részvétellel, megállapítom, hogy az érintettek érdemi véleményezési lehetőségének hiánya az egészséges környezethez való joggal összefüggésben visszásságot okoz, hiszen kiüresedik az Étv. 3. § (2) bekezdése szerinti – a társadalmi részvételt biztosító – alapelv: 
„Az épített környezet alakítása és védelme során a közérdekű intézkedéseket és döntéseket megelőzően, illetőleg azok végrehajtása során a törvényben és más jogszabályokban meghatározott módon biztosítani kell a nyilvánosságot és a közösségi ellenőrzés lehetőségét, vagyis a véleménynyilvánítás révén való alakító közreműködéssel.”
Megjegyzem, amennyiben az adott terv tekintetében jelentős környezeti hatás merül fel, a környezeti vizsgálati kötelezettség teljesítésekor a Kvt. a környezeti vizsgálatot meghatározó fogalmából következően az érintett nyilvánosság észrevételeit mind a terv, illetve program kidolgozásában, mind a döntéshozatalban figyelembe kell venni. Egyidejűleg pedig alkalmazni kell az SKV rendelet a széleskörű társadalmi egyeztetést szolgáló rendelkezéseit is, különösen azt, hogy a nyilvánosság bevonását tervszerűen kell végrehajtani, amelynek keretében egyedileg azonosítani is kell az érintett nyilvánosságot36.
Az SKV irányelv a vélemények és észrevételek figyelembevételére vonatkozó rendelkezéseit a magyar szabályozás a Kvt. „A környezetvédelem érvényesítése a szabályozásban és más állami döntéseknél” címe alatt, 43. § (6) bekezdésében ültette át. A környezeti vizsgálati rendeletben ez az előírás ugyanakkor rejtettebb marad, mert az már ebből kiindulva csak a belső véleményezési határidőket állapítja meg. 
Az előzőek alapján javasolom a teljes településrendezési szabályozás áttekintését abból a szempontból, hogy az eljárás teljes folyamatában milyen megoldások alkalmazásával lehetne erősíteni a nyilvánosság részvételi lehetőségeit. Ennek keretében mind a településrendezési eszköz kidolgozásában, mind elfogadásában biztosítani kell, hogy az érintett nyilvánosság észrevételeit megfelelő időben közölhesse és azokat a terv kidolgozója figyelembe vegye.

2.4. Monitorozás előírása
A településrendezési előírásokban nem szerepel tartalmi követelményként, hogy a településrendezési eszközök készítése során monitorozási intézkedéseket is ki kell dolgozni. A monitorozás így részlegesen és közvetett módon csak a településszerkezeti terv felülvizsgálatakor jelenik meg, illetve az önkormányzati főépítész feladatai között is találhatók olyanok, amelyek teljesítése monitorozásnak tekinthetők. A főépítészi tevékenységről szóló 190/2009. (IX. 15.) Korm. rendelet 8. § b) pontja szerint az önkormányzati főépítész figyelemmel kíséri a rendezési eszközök hatályosulását, tapasztalatairól évente tájékoztatást ad, illetve negyedévenként összefoglaló jelentést készít a képviselő-testület részére.
Ezzel szemben a környezeti vizsgálati szabályozás külön rögzíti, hogy a tervnek, illetve programnak a megvalósításából eredő jelentős környezeti hatások monitorozására vonatkozó intézkedéseket37, a környezeti értékelésnek pedig az intézkedési javaslatok értékelését38 is tartalmaznia kell.
Álláspontom szerint a monitorozási intézkedések általános, nemcsak a környezeti vizsgálathoz kötődő előírása a településrendezés egésze számára is hasznos követelmény lehet. A monitorozás során feltárható, hogy bizonyos alapfeltevések, amelyek meghatározták, hogy milyen területhasználat engedhetők meg egyes területeken, a feltételezettek szerint alakultak-e. Ha nem, abból milyen településrendezési konzekvenciák adódnak. Egy ilyen előírás egyúttal környezeti hatások monitorozásához is megfelelő keretet adna39.
Az előzőek alapján, amikor a településrendezési eszköz készítése környezeti vizsgálatra kötelezett a településrendezésre vonatkozó általános szabályok között elő kell írni monitorozási intézkedések kidolgozásának kötelezettségét. Indokolt lehet továbbá ezen kötelezettség – nem csak a környezeti vizsgálathoz kapcsolódó – kiterjesztése is.
A településrendezési szakemberek szerint a monitorozási intézkedések, mint operatív teendők nem tervbe való elemek, különösen nem a rendelettel elfogadott településrendezési eszközök esetén. Ezért a monitorozási intézkedéseket a településrendezési eszközzel együtt, de nem annak részeként, hanem kiegészítéseként lenne célszerű elfogadni. 
Figyelembe véve e megállapítást, illetve, hogy az SKV irányelv40 általános monitorozási kötelezettséget mond ki, az SKV rendeletet túl merev – a monitorozási intézkedéseket a terv, illetve a program részeként előíró – szabályozását finomítani kell. Lehetővé kell tenni továbbá, hogy a monitorozási intézkedéseket – a terv, illetve a program benyújtásával egyidejűleg – önállóan is be lehessen nyújtani a képviselő-testület elé.

3. A környezeti értékelés lezárásának időpontja
3.1 A környezeti értékelés véglegesítése
Az SKV irányelv 6. cikk (1) bekezdése alapján a környezeti jelentés (a magyar szabályozás szerint környezeti értékelés) a tervnek, illetve programnak arra a változatára vonatkozik, amelyet a környezet védelméért felelős szervek és a nyilvánosság véleményez. 
Az Étv. tagolt eljárást ír elő a településrendezési folyamat egyes szakaszaihoz tartozó tájékoztatásra és véleményezésre. A környezeti értékelés lezárására vonatkozóan e folyamatból annak van jelentősége, hogy a településrendezési eszköz tervezetét (egyeztetési tervezet) először véleményeztetni kell az érintett közigazgatási, települési önkormányzati és érdekképviseleti szervekkel. Amennyiben eltérő vélemények vannak, egyeztetésre kerül sor, majd ezt követően teszik közzé a településrendezési eszközt észrevételezésre.
Emiatt, ha a különböző szervekkel és szervezetekkel való egyeztetés alapján átdolgozás szükséges, módosított tervezetet tesznek közzé észrevételezésre. Ennek következtében a korábban véleményezett településrendezési eszközhöz, az egyeztetési tervezethez készített környezeti értékelés sem tekinthető véglegesnek. Ha az egyeztetés alapján változtatnak a településrendezési eszközön, és e változtatások fontosak környezeti szempontból, akkor a környezeti értékelést is módosítani kell. (A módosított tervezettel együtt a szükséges mértékben módosított környezeti értékelést is közzé kell tenni.)
Az 1.1. pontban írottakkal megegyezően ismételten felhívom a figyelmet arra, hogy a településrendezési eszköz véleményezési folyamatának időbeli tagoltsága miatt a környezeti értékelés készítése nem az érintett szervektől és szervezetektől való véleménykérés, hanem a közzététel előtt zárul le. 
A településrendezési eljárás átláthatóságát segítené, ha a polgármester az Étv. 9. § (6) bekezdése szerinti szakmai véleményezéshez a miniszternek és az állami főépítésznek arról is tájékoztatást adna, hogy az egyeztetési tervezethez képest a megküldött tervezet miben változott.
3.2 Kiegészítések készítése (a döntéshozónak)
A közzététel alatt kapott észrevételek41, valamint a főépítész, illetve a miniszter szakmai véleménye alapján elvileg módosulhat a településrendezési eszköz, a környezeti értékelést azonban emiatt már nem kell módosítani, mert az SKV irányelv szerint a környezeti jelentés elkészítése általában akkor fejeződik be, amikor a környezetvédelemért felelős hatóságoknak és a nyilvánosságnak rendelkezésére áll42. Az SKV szabályozás sem tér ki arra, hogy mi a teendő a környezeti értékelés befejezését követően a tervben, illetve programban történt változtatások kapcsán.
Így a helyi képviselőtestület elé beterjesztett anyaghoz mellékelt – a döntést megalapozó – környezeti értékelés még a közzététel és szakmai véleményezés előtti változatra vonatkozik. 
Az előzőek alapján – hogy a döntéshozónak teljes képe legyen a várható következményekről – célszerű lenne az SKV rendeletet úgy módosítani, hogy a terv, illetve program véleményezését követő változások esetén a döntéshozó elé a környezeti értékeléssel együtt egy, a módosításokra reflektáló kiegészítést is be kelljen nyújtani. Ez akár az SKV rendelet – a környezeti értékelés általános tartalmi követelményeit meghatározó – 4. mellékletének módosításával is végrehajtható43.
Ugyancsak a rendezési folyamat átláthatóságát szolgálná, ha a polgármester a testületi előterjesztéshez a főépítészi, illetve miniszteri vélemény mellett, a nyilvános közzététel alatt kapott észrevételek összegzését, valamint a véleményezett dokumentációban bekövetkezett változásokat és ezek indokait is csatolná. Ezzel az előírással teljesíthető az SKV szabályozás szerinti azon kötelezettség, hogy a döntéshozó számára a környezeti vizsgálat során kapott észrevételeket is be kell nyújtani.

4. A környezeti értékelés szükségességének megjelenítése az egyes településrendezési eszközök munkarészeinél 
A további pontokban azon jogszabályi rendelkezések összhangját vizsgálom, amelyek az egyes rendezési eszközök alátámasztó munkarészeit és a környezeti vizsgálati kötelezettséget határozzák meg. 

Településszerkezeti terv
A településrendezési eszközök alátámasztó szakági munkarészeit – így többek között a „környezetalakítási javaslatot” – az OTÉK 3. § (2) bekezdése a településszerkezeti terv tekintetében sorolja fel. A jogszabályhely egyértelműen rögzíti, hogy a javaslatot a külön jogszabály szerinti környezeti értékelésnek megfelelő tartalommal kell elkészíteni44. Megjegyzem azonban, hogy pusztán a munkarész készítése nem elégséges a környezeti vizsgálati szabályozás végrehajtásához, hiszen a kidolgozáson felül szükséges az értékelés véleményezése, közzététele, valamint, hogy az a döntéshozónak benyújtandó dokumentáció része legyen. E lépéseket ugyanakkor a településrendezési szabályozás az alátámasztó munkarészeknél nem, csak az elfogadásra kerülők esetében írja elő. 

Szabályozási terv, helyi építési szabályzat
Az OTÉK a helyi építési szabályzatnál egyáltalán nem, míg a szabályozási tervnél utaló diszpozícióval rendelkezik az alátámasztó munkarészekről45. Ebből következően, ha helyi építési szabályzat önállóan, szabályozási terv nélkül készül, a környezeti értékelés szükségessége még közvetetten sem jelenik meg. Emiatt a környezeti vizsgálati kötelezettség másként szerepel az OTÉK-ban, mint ahogy az az SKV rendeletből következne, hiszen ott a település egészére készülő helyi építési szabályzatnál és szabályozási tervnél mindig, a település egy részére készülőknél pedig eseti döntés alapján áll fenn a környezeti vizsgálati kötelezettség.

Településrendezési eszközök módosítása
A környezeti vizsgálati kötelezettség tekintetében, további bizonytalanságot okoz, hogy az egyes településrendezési eszközök módosításánál nem minden esetben kell az egyébként kötelező alátámasztó munkarészeket elkészíteni46.
Az előzőek alapján megállapítom, hogy a környezeti értékelés szükségességének részleges megjelenítése, valamint az OTÉK és az SKV rendelet közötti ellentmondások olyan mértékű jogalkalmazási bizonytalanságokat idéznek elő, amelyek a jogállamiság elvével összefüggő visszássághoz vezetnek.
A jogi szabályozásban egyértelműen rögzíteni kell a környezeti értékelés és a településrendezés sajátos dokumentumainak egymáshoz való viszonyát.
Álláspontom szerint, a környezeti értékeléssel kapcsolatos követelményeket – a településrendezési szabályozás sajátosságainak megfelelően – az OTÉK-ban is egyértelművé kell tenni, lehetőleg oly módon, hogy az értékelés egyedileg nevesített munkarész legyen. Célszerű azt olyan sajátos munkarészként megjeleníteni, amely része a véleményezésre, közzétételre és az előterjesztésre kerülő dokumentációnak és javaslatai magában a településrendezési eszközben vagy szükség szerint intézkedési tervben találhatóak.

5. A településrendezési eszköz módosításának környezeti vizsgálati kötelezettsége
Az ombudsmani gyakorlatban előforduló településrendezési ügyek azt mutatják, hogy a környezeti konfliktusok a legtöbb esetben a település egy részére készült eszközök módosításával kapcsolatban keletkeznek. A környezeti vizsgálati szabályozást jelen fejezetben tehát abból a szempontból elemeztem, hogy ezekben az esetekben a Kvt., valamint az SKV rendelet és irányelv alapján a környezeti vizsgálat szükségessége miként állapítható meg és mennyire egyértelmű.

5.1. A tervek, illetve programok és módosításaik alapvetően azonos kezelése
Az SKV irányelvből következően a hatálya alá tartozó, a környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló minden terv, illetve program, valamint ezek módosításai – egyes meghatározott esetektől eltekintve – azonos megítélés alá esnek. 
Figyelemmel azonban arra, hogy a Kvt. 43. § (4) bekezdésével ellentétben az SKV rendelet ezt az azonosságot közvetlenül nem tartalmazza47, a terv-módosítások környezeti vizsgálati kötelezettsége meghatározásánál jogalkalmazási bizonytalanság merül fel.

5.2. Helyi szinten kis területre vonatkozó tervek, illetve programok kisebb módosításainak kezelése
A magyar szabályozás a település egy részére készülő szabályozási tervet és helyi építési szabályzatot a környezeti vizsgálati irányelv szerinti „helyi szinten kis területre készülő tervnek” tekinti. Az irányelvben az ilyen tervek kisebb módosítására nincs közvetlen szabályozás, illetve a Kvt. és az SKV rendelet előírásaiból csak közvetett jogértelmezés útján vezethető le, hogy az ilyen tervek környezeti vizsgálati kötelezettségéről eseti döntés szükséges. 
Az irányelv céljai között ugyanakkor szerepel, hogy a környezetre valószínűleg jelentős hatással lévő tervekre és programokra környezeti vizsgálatot kell végezni48. Vagyis az irányelv céljának meghiúsulását jelentené, ha az irányelv definíciójának megfelelő tervek és programok49 egy teljes csoportja, amelynél nem zárható ki általánosan jelentős környezeti hatások előfordulása, kiesnének a környezeti vizsgálati kötelezettség köréből. 
Az irányelv célja és egyéb rendelkezései alapján levezethető, hogy a település egy részére készülő rendezési eszköz módosításakor a környezeti vizsgálati kötelezettségről eseti döntésre még akkor is szükség van, ha a jelentős hatás az ilyen esetekben nem gyakori. Meghatározott terv- és programcsoportokat a jogi szabályozás hatálya alól általánosan kizárni nem lehet. Bizonyos kivételek pedig csak akkor tehetők, ha minden, a környezeti hatások jelentőségére vonatkozó szempontot figyelembe véve előzetesen egyértelműen megállapítható, hogy jelentős környezeti hatás nem várható.
Megállapítom, hogy az SKV rendelet szabályozási hiányosságai a jogállamiság elvének sérelmén keresztül az egészséges környezethez való joggal összefüggésben visszásságot okozhatnak.

5.3. A felülvizsgálat eredményeként történő módosítás kezelése
Az Étv. 10. § (2) bekezdése szerint a településszerkezeti tervet legalább tízévenként felül kell vizsgálni, és szükség esetén a terv módosításáról vagy az új terv elkészítéséről kell gondoskodni50. Ha a felülvizsgálat eredményeként csak kisebb-nagyobb módosítás szükséges, a környezeti vizsgálati kötelezettség megállapítása szempontjából ezt az SKV irányelvhez kiadott európai bizottsági útmutató szerint51 új terv készítésének kell tekinteni, és fennáll a környezeti vizsgálati kötelezettség.
A településrendezési eszközök módosításához kapcsolódó környezeti vizsgálati kötelezettség kapcsán megállapítom, hogy a tervezői gyakorlat, valamint az önkormányzati, illetve a környezetvédelmi hatósági megítélés a felülvizsgálat eredménye kapcsán nem egységes, hiszen a tervek, illetve programok módosítására – meghatározott kivételektől eltekintve – ugyanolyan előírások irányadóak, mint az újonnan készülőkre.
A jogértelmezési nehézségek kiküszöbölése és a jogállamiság elvének érvényesítése érdekében az SKV rendeletet egyértelművé kell tenni, hogy a felülvizsgálat keretében történő településrendezési folyamat mindig környezeti vizsgálat-köteles, függetlenül attól, hogy a felülvizsgálat eredményeképpen új terv, vagy a meglévő módosítása szükséges.
Meg kell határozni, hogy „helyi szinten kis területre” készülő tervek, illetve programok kisebb módosítására is fennáll a környezeti hatások jelentőségéről való eseti döntési kötelezettség. Egyértelművé kell tenni azt is, hogy a településszerkezeti terv az Étv. 10. § (2) bekezdés szerinti felülvizsgálata eredményeként készülő terv akkor is környezeti vizsgálatköteles, ha a korábbit kisebb-nagyobb mértékben módosítják. 
Amint a jelentés III. fejezet 1.1. pontjában kiemeltem, a megfelelő jogalkalmazás tájékoztató kiadványokkal is segíthető. Különösen jelentős előrelépés lenne ebben a körben egy olyan szempontrendszer kidolgozása, amely keretet szab a településrendezési eszközök kis és nagy módosításai elhatárolásának. 

6. A környezeti vizsgálati kötelezettség, a kötelező hatály kiterjesztése
6.1. A tervezési terület nagysága alapján
Amint arra az előzőekben52 rámutattam, a magyar környezeti vizsgálati szabályozás a település egy részére készülő helyi építési szabályzatot és szabályozási tervet „helyi szinten kis területnek” tekinti. Emiatt a környezeti vizsgálati kötelezettség nem ipso iure áll be, hanem arról esetenként a terv kidolgozója köteles dönteni.
Figyelemmel arra, hogy az SKV irányelv és a tárgyi magyar szabályozás sem határozza meg, mi tekinthető kis területnek, azt, illetve a környezeti vizsgálati kötelezettség fennállását csak az adott terv-, illetve program sajátosságai, különösen annak földrajzi dimenziója alapján lehet megítélni. 
A település egy részére készülő szabályozási terv legkisebb tervezési egysége a telektömb53, ez a helyi építési szabályzat esetén a településszerkezeti tervben lehatárolt területegység, meghatározott feltételek esetén a telektömb nagyságú területrész54. Tekintettel arra, hogy a településrendezési eszközök a legváltozatosabb méretű – kisebb és nagyobb – területekre egyaránt vonatkozhatnak, a tervezési terület nem minden esetben minősülhet „helyi szinten kis területnek.
Az előzőek alapján át kell gondolni, hogy melyek lehetnek azok a legkisebb tervezési egységnél nagyobb területek, ahol a terület nagysága miatt áll fenn a környezeti vizsgálati kötelezettség55. Véleményem szerint, a szabályozás finomítása keretében a környezeti vizsgálatra kötelezett tervek körét ezekkel az esetekkel bővíteni kell.

6.2. Jelentős környezeti hatások előfordulása alapján
A SKV-ra vonatkozó jogszabályi környezet, valamint az eddigi panaszok vizsgálata azt mutatja, hogy olyan esetekben, amikor jelentős környezeti hatások előfordulása előzetesen vélelmezhető, indokolt lenne az eleve fennálló környezeti vizsgálati kötelezettséget kiterjeszteni.
A településrendezési eszközökre vonatkozó, a jelenleginél tágabb környezeti vizsgálati kötelezettség a tapasztalatok alapján több szempontból is megalapozott. A településrendezési eszközben meghatározott egyes paraméterek nagysága vagy a településrendezés kiinduló feltételei a környezeti hatások jelentőségével egyértelműen összekapcsolhatók.
Jelentős környezeti hatású lehet különösen az a rendezési eszköz, amely – a hatályos településrendezési eszközben megengedetthez képest vagy az OTÉK-ban foglalt településrendezési követelményeknél enyhébb követelmények56 megállapításával – intenzívebb beépítést, területhasználatot, nagyobb építménymagasságot, a zöldfelület, a védőtávolság vagy a legkisebb zöldfelületi arány csökkentését, illetve funkcióbővítést tesz lehetővé. Az Étv. 13. § (5) bekezdése – bár más célból – maga is meghatároz olyan feltételeket, amelyek fennállásakor a jelentős környezeti hatás vélelmezhető és az önkormányzat helyi építési szabályzat készítésére köteles57.
A fentiek alapján a tapasztalatok összegyűjtését és elemzését javasolom abból a célból, hogy a jelenleg eseti döntés alá tartozó településrendezési eszközökre – a település egy részére készülő építési szabályzatra és szabályozási tervre –, valamint módosításaikra milyen jellemzők esetén indokolt kiterjeszteni az eleve fennálló környezeti vizsgálati kötelezettséget. Az elemzés tükrében kell dönteni a szükséges jogalkotási lépésekről.

7. A környezeti vizsgálat és a környezeti hatásvizsgálat összekapcsolhatósága
A környezeti vizsgálati és a környezeti hatásvizsgálati rendszer olyan döntéshozatali hierarchián nyugszik, amelynek csúcsán a stratégiai elképzeléseket tartalmazó szakpolitikák helyezkednek el. Az ezekben rögzített hosszú távú célkitűzéseket – a célcsoportokat, területeket érintő konkrét terveken és programokon keresztül – az egyedi projektet valósítják meg. Az egyes szintek között hierarchikus kapcsolat épül fel, a felsőbb szint befolyásolja az alsóbb megvalósulását.
Ezt a rendszert tükrözi az SKV irányelv is, amikor a hatályát meghatározva rögzíti, hogy – egyéb feltételek mellett – olyan tervekre és programokra alkalmazandó a környezeti vizsgálati kötelezettség, amelyek keretet szabnak az egyes projektek jövőbeli engedélyezése számára58. Ennek nyilvánvaló következménye, hogy az SKV irányelv hatálya alá tartozó tervek, programok környezeti vizsgálata időben megelőzi az általuk befolyásolt projektek környezeti hatásvizsgálatát (a továbbiakban: KHV). 
A gyakorlatban előfordulnak olyan projektek, amelyek az egyedi engedélyezésen felül a településrendezési eszköz módosítását is igénylik. Ilyenkor fennállhat a környezeti vizsgálati kötelezettség a településrendezési eszköz módosítására és a környezeti hatásvizsgálati kötelezettség a projektre. A Bizottság számára még 2005-ben készített jelentés részletesen foglalkozik a KHV irányelv és az SKV irányelv viszonyával és egy lehetséges megoldásként az összehangolt – párhuzamos vagy közös – eljárás kialakítását javasolja, kiemelve, hogy a tagállamoknak ilyenkor is biztosítaniuk kell a két irányelvben foglalt követelmények teljesítését59. A Bizottság a környezeti vizsgálati irányelv alkalmazásáról szóló 2009-ben kiadott jelentésében szintén az összehangolt eljárást tartotta megfelelőnek60.
Magyarországon az esetek többségében a településrendezési eszköz elkészítésére vagy módosítására egy konkrét fejlesztési elképzelés kapcsán kerül sor, amelynek következménye lehet az eszköz tekintetében a környezeti vizsgálati kötelezettség, míg a projektre nézve legalább az előzetes vizsgálati kötelezettség a környezeti hatásvizsgálati és az egységes környezethasználati engedélyezési eljárásról szóló 314/2005. (XII. 25.) Korm. rendelet (a továbbiakban: KHV rendelet) szerint. A 2010. január 1-jétől hatályos KHV szabályozás61 alapján az építésügyi szakhatóság által vizsgálandó kérdések között a tervezett tevékenység, építmény és a településrendezési eszköz közötti összhang vizsgálata már nem szerepel, vagyis lefolytatható a hatályos településrendezési eszközökkel ellentétes területfelhasználási módot eredményező fejlesztési elképzelés előzetes vizsgálata is. Tehát az összhang hiánya már nem kizáró ok az előzetes vizsgálat tekintetében. 
Ebből eredően az adott településrendezési eszköz módosításának már nem kell megelőznie az egyedi fejlesztések környezetvédelmi eljárásainak megindítását, amely párhuzamos, sőt akár fordított sorrendű eljárásokat is indukálhat. Ez annál is inkább lehetséges, mert az eltérő területfelhasználást szabályozó településrendezési eszköz az előzetes vizsgálat, illetve a környezeti hatásvizsgálatot követő létesítési, építési engedélyről való döntésig módosítható62.
A szabályozás ugyanakkor nem felel meg sem az SKV irányelvben megfogalmazott – a szakpolitikák, a tervek/programok és az egyedi projektek egymásra épülését előíró – megközelítésnek, sem pedig a környezeti szempontok megfelelő érvényesítésének. Eközben a tervezési logika is azt diktálná, hogy mielőtt részletes tervezésére kerülne sor, először az alapkérdést kell megvizsgálni, hogy a tervezett telepítési helyen az adott fejlesztés területfelhasználási módja egyáltalán megengedhető-e. Ennek eszköze a környezeti vizsgálat figyelembe vétele mellett megvalósuló településtervezés. Vagyis ténylegesen csak azon projektek engedélyezésére kerülhetne sor, amelyek túljutottak a településrendezés rostáján. Így előzhető meg például, hogy egy kertváros közelében tervezett cementgyár környezetvédelmi engedélyt kapjon, miközben településrendezési-környezetvédelmi szempontok alapján ez nem lenne lehetséges.
Különösen fontos az eljárások megfelelő sorrendje azoknál a tényezőknél, amelyek megítélése elsősorban településfejlesztési és -rendezési összefüggésekbe ágyazódik be, az ezek során elkészített dokumentumokra támaszkodik, és ezért ott vizsgálható megfelelően. Ilyenek például a lehetséges telepítési alternatívák vagy a kumulatív hatások.
Kiemelendő, hogy az SKV rendeletben a környezeti értékelés tartalmi követelményei között is számos olyan szempont található, amely fenntarthatósági megközelítésű és komplex területi szemléleten alapulva képes az összefüggések tág rendszerének vizsgálatára. 
Egyes felügyelőségek, illetve települési önkormányzatok ugyanakkor sokszor a fordított sorrendet hasznosabbnak tartják, mert 
-	a felügyelőség számára lényegesen egyszerűbb és biztosabb a sokkal több konkrét információt tartalmazó előzetes vizsgálati dokumentáció alapján dönteni a környezeti hatások jelentőségéről, mint annak alapján, amit a településrendezési eljárás kezdetén kapnak;
-	az önkormányzatok megvárják az előzetes vizsgálatban hozott döntést, sőt akár kezdeményezik is, mert ha ott elutasítják a fejlesztést, akkor nem indítják meg a költséges településrendezési eljárást;
-	ha az előzetes vizsgálat során a felügyelőség megállapítja, hogy nem várható jelentős környezeti hatás, a határozathoz részletes szakmai indoklást fűz, amelyet a tervező a településrendezési eszköz környezeti hatásainak vizsgálatánál fel tud használni.
Más felügyelőségi vélemény szerint ugyanakkor a tágabb környezeti-települési összefüggések és az egyedi projekttel való összhang vizsgálata érdekében az előzetes vizsgálattal egy időben kellene a településrendezési eljárást is befejezni.
Tekintettel arra, hogy az előzetes vizsgálat nem pótolhatja a környezeti vizsgálatban megválaszolandó kérdések elemzését, megfontolandó az a tervezői gondolat is, hogy ezeknél a fejlesztési elképzeléseknél a települési eszköz módosítása kapcsán eleve fennálljon a környezeti vizsgálati kötelezettség.
Az előzőeket megerősítve, elvi éllel hívom fel a figyelmet az Étv. 9. § (9) bekezdésében foglalt azon rendelkezésre, mely szerint a megállapított helyi építési szabályzatban és a jóváhagyott szabályozási tervben foglaltakat az érintett közigazgatási szerveknek a hatáskörüket érintő ügyekben eljárásuk során érvényesíteniük kell. Álláspontom szerint, ha a környezeti hatásvizsgálati eljárásban környezetvédelmi engedélyt kaphat egy olyan környezethasználat, amely egyébként a hatályos építési szabályzat vagy szabályozási terv szerint nem valósítható meg, akkor nyilvánvalóan sérül a jogbiztonság, hiszen az Étv. e szakasza végrehajthatatlan.
A KHV rendelet 5. § (2) bekezdés bc) pontja tehát – azzal, hogy a településrendezési eszköz előírásával ellentétben is lehetővé teszi egy fejlesztési elképzelés tekintetében a környezetvédelmi engedély kiadását – kollízióba kerül az Étv. fent idézett előírásával. 
Megállapítom, hogy a fenti szabályozás a jogállamiság elvét képező jogbiztonság követelményének sérelmén keresztül az egészséges környezethez való joggal összefüggésben visszásságot okoz.
Elkerülve a fordított sorrendű eljárásokat, az egységes alkalmazás megteremtéséhez a KHV szabályozás – az SKV irányelvvel összeegyeztethető – módosítására, valamint a környezeti vizsgálati és a környezeti hatásvizsgálati eljárási jog megfelelő összhangját eredményező, a párhuzamos eljárást lehetővé tevő kiegészítő szabályok megalkotására van szükség.
A szabályozás során biztosítani kell azt is, hogy a felügyelőségek a környezeti hatások jelentőségéről való döntésükhöz – más hatósági (például a környezeti hatásvizsgálati) eljáráshoz hasonlóan – olyan információkat is kapjanak, amelyek a településrendezési eszköz módosításának környezeti következményeivel foglalkoznak.

Intézkedéseim
A jelentésben feltárt visszásságok, illetve a jogalkalmazási bizonytalanságok orvoslása érdekében 
1.	az Ajbt. 38. §-a alapján felkérem a belügyminisztert, hogy a településrendezést érintő szabályok jelenleg hatályos, illetve a jövőben elfogadandó jogszabályában
-	a környezeti vizsgálat és településrendezési eljárás jogszerűsége és megfelelő harmonizációja érdekében rögzítse, hogy a rendezési eljárásra a környezeti vizsgálat különös szabályai is vonatkoznak 
-	jogalkotási lépéssel biztosítsa, hogy az Étv. 9/A. §-a szerinti eljárásban a módosítás kidolgozója a környezeti vizsgálati kötelezettségről az összevont véleményezést megelőzően hozzon döntést;
-	vizsgálja felül az Étv. 9/C. §-át, hogy a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű építési beruházás megvalósításához szükséges településrendezési eszköz készítése, módosítása során alkalmazhatóak-e a rendkívüli helyzetekre vonatkozó egyszerűsítések;
-	tegye lehetővé, hogy a kiemelt jelentőségű építési beruházások megvalósításához szükséges településrendezési eljárásában is megfelelően érvényesüljenek az SKV rendelet előírásai;
-	biztosítsa a településrendezési szabályozás során a környezeti vizsgálatból adódó többletfeladatok elvégzéséhez szükséges időkeretet;
-	a településrendezési eszközök környezeti megalapozottsága érdekében írja elő, hogy a polgármester a településrendezési tervtanácsnak az összefoglaló dokumentum helyett minden alátámasztó munkarészt – ideértve a környezeti értékelést – küldjön meg; 
-	a jelentésben bemutatott indokokra tekintettel bővítse az érintett nyilvánosság kellő időben történő véleményezési lehetőségeit, erősítse a társadalmi részvételt többek között azzal is, hogy a terv kidolgozója valamennyi észrevételt és véleményt figyelembe vegyen;
-	a településrendezési szabályozás általános követelményei között írja elő monitorozási intézkedések kidolgozását;
-	tegye egyértelművé a településrendezési eszköz dokumentumai és a környezeti értékelés egymáshoz való viszonyát, ez utóbbit minősítse olyan önálló munkarésszé, amelyet a jóváhagyandó munkarészekkel együtt kell kezelni (véleményezni, közzé tenni, benyújtani);
-	a tervezők és önkormányzatok munkáját segítve, a vidékfejlesztési miniszterrel közreműködve dolgozzon ki egy, a jogalkalmazást elősegítő, a környezeti vizsgálatra is kiterjedő útmutatót.
2.	Az Ajbt. 37.§ -a alapján felkérem a vidékfejlesztési minisztert, hogy a jelenleg hatályos és a jövőbeni környezeti vizsgálati szabályozásban
-	normatív módon biztosítsa, hogy ne csak a tervek, illetve a programok kidolgozásának kezdetén, hanem a folyamat későbbi szakaszaiban is születhessen döntés a környezeti vizsgálati kötelezettség fennállásáról;
-	írja elő, hogy a környezeti értékelés egészüljön ki a terv, illetve program egyeztetését követően bekövetkezett módosításokra vonatkozó reflexiókkal;
-	 a Kvt. előírásaira figyelemmel normatív módon rögzítse, hogy a tervek, illetve programok módosítására – meghatározott kivételektől eltekintve – ugyanolyan előírások irányadóak, mint az újonnan készülőkre, illetve a jelentésben foglaltak alapján tisztázza a módosítások esetén fennálló kötelezettségeket;
-	tekintse át azokat az eseteket, amelyek a környezeti vizsgálati kötelezettség (eleve fennálló és eseti) kiterjesztését indokolnák, és annak megfelelően módosítsa a szabályozást;
a KHV rendelet kapcsán
-	fontolja meg az 5. § (2) bekezdés cb) pontjának hatályon kívül helyezését, amely lehetővé teszi, hogy a környezeti hatásvizsgálati eljárást követően fejeződjön be egy olyan településrendezési eljárás, amely a projekt/tevékenység területi elhelyezhetőségére és feltételeire vonatkozik.

Budapest, 2012. augusztus 23.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: 
1. Településrendezési eszköz készítésének gyakorisága

A településrendezés körébe tartozó dokumentációk nyilvántartása a VÁTI Magyar Regionális Fejlesztési és Urbanisztikai Nonprofit Kft. által működtetett országos illetékességű Dokumentációs Központ feladata. A településrendezési eszközöket az önkormányzat döntését követően a jegyző a Dokumentációs Központnak átadja. A Dokumentációs Központ ezeket nyilvántartja, rendszerezi, katalogizálja63.
A JNO Iroda kérésére a Dokumentációs Központ a nála rendelkezésre álló adatállományból összeállított két táblázatot a környezeti vizsgálati szabályozás hatályba lépésétől 2010-ig eltelt időszakban elfogadott településszerkezeti tervek, helyi építési szabályzatok és szabályozási tervek számáról és megoszlásáról. Ezek azok a településrendezési eszközök, amelyek a környezeti vizsgálati szabályozás hatálya alá tartoznak. 
Az 1. táblázat a környezeti vizsgálati szabályozás hatálya alá tartozó településrendezési eszközök megoszlását mutatja a szerint, hogy új eszköz vagy módosítás készült. Ez a felbontás az újonnan készült településszerkezeti terveknél jó nagyságrendi közelítéssel mutatja, hogy hány esetben lett volna szükséges mindenképpen környezeti vizsgálat, a többi adat együttesen azt mutatja, hogy milyen nagyságrendben kellett volna esetileg dönteni a környezeti hatások jelentőségéről vagy eleve környezeti vizsgálatot végezni.
A 2. táblázat mutatja azoknak a településrendezési eszközöknek a megoszlását, amelyek a település egészére vagy egy részére is készíthetők. Ez szintén nagyságrendi becslésként szolgálhat arra, hogy a település egészére készített eszközöknél hány esetben lett volna szükséges mindenképpen környezeti vizsgálat, a többi esetszám azt mutatja, hogy együttesen milyen nagyságrendben kellett volna esetileg dönteni a környezeti hatások jelentőségéről vagy eleve környezeti vizsgálatot végezni.

1. táblázat

év	településszerkezeti terv	szabályozási terv	helyi építési szabályzat	
	új	módosítás	új	módosítás	új	módosítás	
2005	227	18	696	35	708	42	
2006	364	29	533	67	568	76	
2007	533	138	618	196	672	219	
2008	187	127	396	163	341	171	
2009	166	133	237	224	236	215	
2010	108	269	91	201	144	382	

2. táblázat

év	szabályozási terv	helyi építési szabályzat	
	település egészére	település egy részére	település egészére	település egy részére	
2005	347	381	367	377	
2006	415	184	458	185	
2007	554	258	608	281	
2008	161	391	166	339	
2009	194	264	194	254	
2010	155	137	260	265	

A táblázatokban szereplő számok a Dokumentációs Központ tájékoztatása alapján csak becsléseknek tekinthetők a következők miatt.
– A táblázatok adatai csak a Központnak megküldött dokumentumok adatait tartalmazzák. Az adott évben elfogadott településrendezési eszközök száma ennél több lehet, mert nem mindig küldik meg a dokumentumokat a Központnak.
– Az adatokat az Országos Rendezési Tervkataszterből gyűjtötték ki. Mivel a Kataszter valójában nem a tervdokumentumokat, hanem a településrendezési eszközöket jóváhagyó, elfogadott határozatokat és rendeleteket tartja nyilván, funkciókészletéből hiányzik, hogy megmutassa: a terv új avagy módosítás-e. Ezért az 1. táblázatban szereplő számokra kizárólag annak alapján lehetett következtetni, hogy a tervdokumentum címe tartalmaz-e erre vonatkozó utalást.
A táblázatok adatait a ténylegesen előforduló esetszám alsó becslésének tekintve jól látszik milyen nagyságrendben kéne eleve környezeti vizsgálatot készíteni, illetve dönteni annak szükségességéről. Ez ezres nagyságrendbe tartozó eset évente országosan, tehát messze a legkiterjedtebb alkalmazási területe a környezeti vizsgálati szabályozásnak.

Melléklet: 2. A környezeti vizsgálat kapcsolódása a településrendezési folyamathoz64

környezeti vizsgálatI fázis	Településrendezési fázis
	
1. Előkészítés – 
a Környezeti vizsgálat
szükségességének megállapítása	1. Előkészítés	
Környezeti vizsgálati feladat	Településrendezési lépés, ami alkalmas a környezeti vizsgálati feladat teljesítésére is	Kiegészítő lépés szükségessége a környezeti vizsgálati feladat teljesítéséhez	
Eleve környezeti vizsgálat-köteles településrendezési eszköznél
A környezeti vizsgálati kötelezettség megállapítása	

▪ Tájékoztatás a tervezés indításáról 
▪ Vélemény- és adatkérés az államigazgatási szervektől	Nem kell kiegészítő lépés	
Eseti döntés alá tartozó településrendezési eszköznél
▪ Tájékoztató küldése és vélemény kérése a környezeti vizsgálat szükségességéről
az érintett környezetvédelmi szervektől		
Nem kell kiegészítő lépés, ha a tájékoztatás elég részletes ahhoz, hogy megfeleljen a környezeti vizsgálati rendeletben előírt tartalomnak is.	
▪ Véleményeltérés esetén megbeszélés az érintett környezetvédelmi szervekkel		Kiegészítő lépés szükséges 
	
▪ Döntés a környezeti hatások jelentőségéről		Kiegészítő lépés szükséges (Önkormányzati határozat formájában)	
▪ A döntés és indokainak nyilvánosságra hozatala 
▪ Az érintett környezetvédelmi szervek értesítése 		Kiegészítő lépés szükséges 	

környezeti vizsgálatI fázis	Településrendezési fázis
	
2. kidolgozás – 
2.1 tematika meghatározás	2. kidolgozás	
Környezeti vizsgálati feladat	Településrendezési lépés, ami alkalmas a környezeti vizsgálati feladat teljesítésére is	Kiegészítő lépés szükségessége a környezeti vizsgálati feladat teljesítéséhez	
Tájékoztató küldése és vélemény kérése a környezeti értékelés tematikájáról az érintett környezetvédelmi szervektől		Kiegészítő lépés szükséges 	
Véleményeltérés esetén megbeszélés az érintett környezetvédelmi szervekkel		Kiegészítő lépés szükséges	
A további folyamat menetének 
▪ ütemezés, 
▪ konzultációk, 
▪  nyilvánosság bevonási módja meghatározása		Kiegészítő lépés szükséges 	
Döntés a tematikáról		Kiegészítő lépés szükséges 	
▪ A döntés és indokainak, a további folyamat menetének nyilvánosságra hozatala
▪ Az érintett környezetvédelmi szervek értesítése 		Kiegészítő lépés szükséges 	

környezeti vizsgálatI fázis	Településrendezési fázis
	
2. kidolgozás –
 2.2. környezeti értékelés készítése	2. kidolgozás	
Környezeti vizsgálati feladat	Településrendezési lépés, ami alkalmas a környezeti vizsgálati feladat teljesítésére is	Kiegészítő lépés szükségessége a környezeti vizsgálati feladat teljesítéséhez	
Környezeti értékelés kidolgozása	Környezetalakítási alátámasztó munkarész kidolgozása	Kiegészítő lépés szükséges, amikor nem készül környezetalakítási munkarész	
A környezeti értékelés figyelembe vétele a településrendezési eszköz kidolgozásában		Tervezési együttműködés szükséges 	
Monitorozási intézkedések kidolgozása		Kiegészítő lépés szükséges 	

környezeti vizsgálatI fázis	Településrendezési fázis
	
2. kidolgozás –
 2.3. országhatáron átterjedő hatások vizsgálata	2. kidolgozás	
Környezeti vizsgálati feladat	Településrendezési lépés, ami alkalmas a környezeti vizsgálati feladat teljesítésére is	Kiegészítő lépés szükségessége a környezeti vizsgálati feladat teljesítéséhez	
Országhatáron átterjedő jelentős környezeti hatás lehetőségének megállapítása esetén
Az érintett ország tájékoztatása 
▪ a településrendezési eszköz tervezete és a környezeti értékelés megküldése
▪ döntéshozatali folyamat ismertetése
▪ kérdés a konzultációs szándékról 		

Kiegészítő lépés szükséges 
	
Az érintett ország kérése esetén konzultáció lefolytatása		Kiegészítő lépés szükséges	

környezeti vizsgálatI fázis	Településrendezési fázis
	
3. véleményezés	3. véleményezés	
Környezeti vizsgálati feladat	Településrendezési lépés, ami alkalmas a környezeti vizsgálati feladat teljesítésére is	Kiegészítő lépés szükségessége a környezeti vizsgálati feladat teljesítéséhez	
A településrendezési eszköz tervezete és a környezeti értékelés
▪ megküldése véleményezésre az érintett környezetvédelmi szerveknek	Közbenső véleménykérés az államigazgatási szervektől	Kiegészítő lépés nem szükséges 	
Véleményeltérés esetén megbeszélés az érintett környezetvédelmi szervekkel	Véleményeltérés esetén egyeztető tárgyalás	Kiegészítő lépés nem szükséges 
	
A településrendezési eszköz tervezete és a környezeti értékelés
▪ közzététele
▪ véleménykérés az érintett nyilvánosságtól 	▪ Közbenső véleménykérés az érintett érdekképviseleti szervezetektől és társadalmi szervezetektől
▪ A településrendezési eszköz tervezete, el nem fogadott vélemények és az indoklás közzététele észrevételezésre	Kiegészítő lépés szükséges a környezeti értékelés közbenső véleményezésre megküldéséhez és közzé-tételéhez (a környezeti értékelés nem elfogadásra kerülő munkarész)
Ha a közzétett település-rendezési eszköz eltér a korábban véleményezettől, kiegészítő lépés kell a környezeti értékelés szükséges módosítására	
A környezeti vizsgálatban kapott vélemények, észrevételek figyelembe vétele a település-rendezési eszköz elfogadásra javasolt változatában	Az el nem fogadott véleményekről indoklás készítése	Kiegészítő lépés szükséges lehet az Étv. 9.§ (6) bekezdése szerinti közzétételre kapott észrevételek figyelembe vételére 
(Az Étv.-ből csak a 9. § (3) bekezdése szerinti közbenső és a 9.§ (6) bekezdés a) és b) pontja szerinti záró véleményezésnél állapítható meg egyértelműen a kapott vélemények figyelembe vétele.)	

környezeti vizsgálatI fázis	Településrendezési fázis
	
4. Döntéshozatal és Tájékoztatás	4. Döntéshozatal és Tájékoztatás	
Környezeti vizsgálati feladat	Településrendezési lépés (feladat), ami alkalmas a környezeti vizsgálati feladat teljesítésére is	Kiegészítő lépés szükségessége a környezeti vizsgálati feladat teljesítéséhez	
Dokumentumok beterjesztése
▪ A környezeti értékelés beterjesztése a dokumentáció részeként
▪ A környezeti vizsgálat során kapott vélemények, észrevételek beterjesztése
▪ Környezetvédelmi szervek fennmaradt eltérő véleményének beterjesztése 
▪ Monitorozási intézkedések beterjesztése 	
A településrendezési eszköz beterjesztése elfogadásra 	

Kiegészítő lépés a környezeti értékelés beterjesztésének biztosításához szükséges lehet (a környezeti értékelés nem elfogadásra kerülő munkarész)

Kiegészítő lépés szükséges a vélemények, észrevételek, monitoro-zási intézkedések beterjesztéséhez  	
Képviselő testület döntése
▪ A környezeti értékelés és a vélemények figyelembe vétele a döntésnél
▪ Monitorozási intézkedések elfogadása		

Kiegészítő lépés szükséges 

Kiegészítő lépés szükséges 
	
Tájékoztatás a döntésről
▪ Az elfogadott településrendezési eszközhöz való hozzáférés biztosítása
▪ Ismertető a döntésről, az indokokról, a környezeti szempontok, vélemények figyelembe vételéről, monitorozási intézkedésekről
▪ Ismertető megküldése és nyilvánosságra hozatala	.
▪ Az elfogadott településrendezési eszköz közzététele
 ▪ A figyelembe nem vett véleményekhez adott indoklás 
közzététele

	.
Kiegészítő lépés nem szükséges

Kiegészítő lépés szükséges a részleges megfelelés miatt

Kiegészítő lépés szükséges 

Melléklet: 3. Lábjegyzet
1 96/2009. (XII. 9.) OGY határozat a 2009-2014 közötti időszakra szóló Nemzeti Környezetvédelmi Programról (a továbbiakban: Nemzeti Környezetvédelmi Program)
2 2/2005. (I. 11.) Korm. rendelet
3 Jelenlegi nevén Európai Unió Bizottsága
4 IMPLEMENTATION OF DIRECTIVE 2001/42 ON THE ASSESSMENT OF THE EFFECTS OF CERTAIN PLANS AND PROGRAMMES ON THE ENVIRONMENT 
Az útmutató megtalálható a Bizottság környezeti hatásvizsgálati honlapján: http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/030923_sea_guidance.pdf
5 A jövő nemzedékek országgyűlési biztosának 2010. évi beszámolója: „Megállapítható, hogy az irodánk által vizsgált településrendezési ügyekben – egy kivétellel – a környezeti hatások vizsgálatát nem az SKV-rendelet előírásai szerint folytatták le, illetve egyáltalán nem folytatták le az SKV-t, illetve a környezeti értékelés tartalmában nem felelt meg az SKV-rendelet mellékletében foglalt elvárásoknak.”
6 A jelentés 1. melléklete bemutatja a VÁTI Magyar Regionális Fejlesztési és Urbanisztikai Nonprofit Kft. Dokumentációs Központjának adatszolgáltatása alapján a gyakoriság becsült értékeit.
7 996/G/1990. AB határozat
8 ABH 1994, 139-140.
9 75/1995. (XII. 21.) AB hat., 9/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992, 65.
10 SKV rendelet 3. melléklete
11 Étv. 9. § (3) „A készítés alatt lévő településrendezési tervet és helyi építési szabályzatot a polgármesternek (főpolgármesternek) - külön jogszabályban meghatározottak szerint - véleményeztetnie kell az 5. § (4) bekezdésében említett tervtanáccsal. Az elkészített helyi építési szabályzatot és településrendezési terveket a megállapítás, illetve a jóváhagyás előtt a polgármesternek (főpolgármesternek) véleményeztetnie kell a külön jogszabályban meghatározott közigazgatási, az érintett települési önkormányzati és az érdek-képviseleti szervekkel, valamint az egyesületekkel, amelyek 22 munkanapon belül adhatnak írásos véleményt. (4) Az eltérő vélemények tisztázása érdekében a polgármesternek (főpolgármesternek) egyeztető tárgyalást kell tartania, amelyre a hely és az időpont megjelölésével a véleményezési eljárás valamennyi érdekeltjét a tárgyalás előtt legalább 8 nappal meg kell hívnia. Az egyeztető tárgyalásról jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek tartalmaznia kell valamennyi elfogadott és el nem fogadott véleményt azok indokolásával együtt.”
12 SKV rendelet 8. § (3) bekezdés
13 OTÉK 3. § (3) bekezdés 2. pont
14 SKV rendelet 8. § (3a) bekezdés 2. mondata
15 Étv. 9. § (8) bekezdés
16 SKV rendelet 11. § 
17 A módosításról rendelkező, a nemzetgazdaságilag kiemelt építési beruházások megvalósításának elősegítése érdekében egyes törvények módosításáról szóló 2008. évi XLIX. törvény indokolása az alábbiakat tartalmazza az egy lépésben lefolytatható véleményezésről: „A 3-4. §-hoz Az építési beruházások előkészítése (területszerzése) és engedélyeztetése során gondot okoz, ha az építési engedély megszerzése a településrendezési eszközök módosítását igényli (anélkül nem adható építésügyi hatósági engedély), de az elhúzódó módosítás miatt jelentősen tolódik, vagy ellehetetlenül az építési engedélyezés is. A probléma megoldásának elősegítése érdekében megfelelő szakmai garanciák mellett a törvényben felsorolt esetekben felesleges a helyi építési szabályzat, szabályozási terv többlépcsős véleményeztetési eljárásának lefolytatása, a megfelelő cél egyszerűsített eljárás keretében jelentős idő, munka és költség megtakarítással megoldható. Az új kiegészítés a törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén lehetőséget ad arra, hogy a településrendezési eszköz előzetes és a közbenső véleményeztetése egy lépésben történjen meg, így rövidíthető a véleményezési eljárás ideje.” A törvény 2012. június 27-től hatálytalan.
18 Étv. 9. § (3) „A készítés alatt lévő településrendezési tervet és helyi építési szabályzatot a polgármesternek (főpolgármesternek) – külön jogszabályban meghatározottak szerint – véleményeztetnie kell az 5. § (4) bekezdésében említett tervtanáccsal. Az elkészített helyi építési szabályzatot és településrendezési terveket a megállapítás, illetve a jóváhagyás előtt a polgármesternek (főpolgármesternek) véleményeztetnie kell a külön jogszabályban meghatározott közigazgatási, az érintett települési önkormányzati és az érdek-képviseleti szervekkel, valamint a társadalmi szervezetekkel, amelyek 22 munkanapon belül adhatnak írásos véleményt.”
19 Étv. 9. § (2) „A településrendezési eszköz kidolgozása előtt - beazonosítható módon - meg kell határozni a rendezés alá vont területet, ki kell nyilvánítani a rendezés célját és várható hatását oly módon, hogy az érintettek azzal kapcsolatban 15 munkanapon belül javaslatokat, észrevételeket tehessenek, véleményt nyilváníthassanak. Ennek során biztosítani kell: a) a helyben szokásos módon a kidolgozás elhatározásának tudomásra hozatalát és az érintett lakosság, szervezetek, érdek-képviseleti szervek véleménynyilvánítási lehetőségét, b) az érintett települési önkormányzati szervek bevonását az előkészítésbe úgy, hogy azok írásban ismertethessék a település fejlődése és építési rendje szempontjából jelentős terveiket és intézkedéseiket, valamint ezek várható időbeli ütemezését, c) az e törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben meghatározott államigazgatási szervek megkeresését oly módon, hogy azok véleményt nyilváníthassanak és ismertethessék ca) a rendezési feladat ellátásához szükséges – nyilvántartásuk részét képező – mindazon adatokat, amelyek a rendezés alá vont területtel kapcsolatosak, továbbá cb) a hatáskörükbe tartozó kérdésekben a jogszabályon alapuló követelmények érvényre juttatásának feltételeit.”
20 A módosításról rendelkező, a közfoglalkoztatásról és a közfoglalkoztatáshoz kapcsolódó, valamint egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CVI. törvény indoklása a következőt tartalmazza: „A 47-50. §-hoz Az építési beruházás megvalósítása a korábbi jogszabályi környezet alapján a kiemelt jelentőségű ügyekben is mintegy 25-26 hónapot vett igénybe. A kiemelt társadalmi cél érdekében központi költségvetési forrásból finanszírozott építési beruházások esetében kiemelt közérdek húzódik ahhoz, hogy az építési beruházás megvalósítása jelentős mértékben csökkenjen. A módosítás eredményeképpen a beruházás megvalósítása 9-10 hónapra csökkenthető.”
21 Étv. 9/B. § „A Kormány által rendeletben kihirdetett veszélyhelyzettel érintett települések a településrendezési eszközeinek a veszélyhelyzet következményei felszámolásához, valamint a további károk mérsékléséhez szükséges módosítása során, a veszélyhelyzet feloldásától számított fél éven belül a 9. § (2)-(7) bekezdésétől a következők szerint térhetnek el: a) a településrendezési eszköz módosítására tett javaslatnak a veszélyhelyzet jellegének megfelelő szakterületi jogosultsággal rendelkező szakértő által készített szakvéleményen kell alapulnia, b) az elkészített településrendezési eszközt a polgármesternek egyeztető tárgyaláson az érdekelt államigazgatási szervekkel ismertetnie kell, a tárgyalás meghívójához az elkészített településrendezési eszközt mellékelnie kell, c) az egyeztetett településrendezési eszközre vonatkozó végső szakmai véleményét az állami főépítész 5 munkanapon belül kiadja, és d) a településrendezési eszköz módosítása azonnal hatályba léptethető.”
22 2006. évi LIII. törvény a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről „1. § (1) A törvény hatálya az egyes, a) részben vagy egészben európai uniós támogatásból megvalósítandó, b) részben vagy egészben központi költségvetési támogatásból megvalósítandó, c) a koncessziós, illetve az egyes kizárólagos állami tevékenységek gyakorlása jogának átengedése érdekében lefolytatott árverési és pályázati eljárások keretében létrejött szerződések alapján megvalósítandó és ahhoz szorosan kapcsolódó, összesen legalább öt milliárd forint teljes költségigényű, d) részben vagy egészben egyedi kormánydöntéssel megítélt támogatásból megvalósítandó, e) legalább 90 millió forint teljes költségigényű és legalább 15 új munkahely megteremtését biztosító, vagy f) környezetvédelmi, kutatás-fejlesztési, oktatási, valamint egészségügyi és szociális célok megvalósítását elősegítő nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházásokkal összefüggő, a Kormány által rendeletben meghatározott közigazgatási hatósági engedélyezési ügyekben (a továbbiakban: kiemelt jelentőségű ügy) indult eljárásokra terjed ki.”
23 Étv. 3. §
24 Étv. 9. § (2) bekezdés „A településrendezési eszköz kidolgozása előtt - beazonosítható módon - meg kell határozni a rendezés alá vont területet, ki kell nyilvánítani a rendezés célját és várható hatását oly módon, hogy az érintettek azzal kapcsolatban 15 munkanapon belül javaslatokat, észrevételeket tehessenek, véleményt nyilváníthassanak. Ennek során biztosítani kell: a) a helyben szokásos módon a kidolgozás elhatározásának tudomásra hozatalát és az érintett lakosság, szervezetek, érdek-képviseleti szervek véleménynyilvánítási lehetőségét, b) az érintett települési önkormányzati szervek bevonását az előkészítésbe úgy, hogy azok írásban ismertethessék a település fejlődése és építési rendje szempontjából jelentős terveiket és intézkedéseiket, valamint ezek várható időbeli ütemezését, c) az e törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben meghatározott államigazgatási szervek megkeresését oly módon, hogy azok véleményt nyilváníthassanak és ismertethessék ca) a rendezési feladat ellátásához szükséges - nyilvántartásuk részét képező - mindazon adatokat, amelyek a rendezés alá vont területtel kapcsolatosak, továbbá cb) a hatáskörükbe tartozó kérdésekben a jogszabályon alapuló követelmények érvényre juttatásának feltételeit.
25 SKV rendelet 4. § (4) bekezdés „A kidolgozó a véleményt a tájékoztatáshoz szükséges információ rendelkezésére állásakor haladéktalanul kikéri, és a véleményadásra határidőt állapít meg, amely nem lehet kevesebb mint 15 nap.” 7. § (3) bekezdés „A kidolgozó a véleményeket a tájékoztatáshoz szükséges információ rendelkezésre állásakor haladéktalanul kikéri, és a véleményadásra határidőt állapít meg, amely nem lehet kevesebb mint 30 nap. A kidolgozó az (1) bekezdés szerinti döntéséhez az általa megadott határidőre beérkezett véleményeket veszi figyelembe.”
26 Lásd a jelentés III.1.1. - 1.3. pontjaiban megfogalmazott javaslatot.
27 Lásd a településrendezési és az építészeti-műszaki tervtanácsokról szóló 252/2006. (XII. 7.) Korm. rendelet (a továbbiakban: tervtanácsi rendelet) 8. § (2) és (4) bekezdését
28 A tervtanácsi rendelet 2. § (3) bekezdése szerint: A tervtanács tagjaira javaslatot tesz: d) az országos és nemzetközi védelem (világörökség védelme, műemlékvédelem, természetvédelem, környezet- és tájvédelem) elrendelése tekintetében illetékességgel rendelkező miniszter.
29 A tervtanácsi rendelet 11. § (1) bekezdése szerint: A településrendezési tervtanácshoz benyújtandó tervdokumentációnak – annak jellegétől függően – a következőket kell tartalmaznia: (…) f) az alátámasztó munkarészek, valamint - amennyiben rendelkezésre áll - az örökségvédelmi hatástanulmány összefoglalását és hatásait a tervre. 
30 2. § (1) E rendelet alkalmazásában az érintett nyilvánosság az a természetes személy, jogi személy, illetőleg jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, a) amelyre a környezeti vizsgálatköteles tervről, illetve programról való döntés - különösen környezeti hatásai miatt - kihat vagy kihathat, valamint b) amely a döntésben érdekelt, különösen az olyan környezetvédelmi vagy más civil szervezet, amelynek tevékenységi körét a környezeti vizsgálatköteles tervről, illetve programról való döntés érinti, továbbá c) amelyet jogszabály vagy a terv, illetve program kidolgozása során a kidolgozó egyébként érintettnek minősít.
31 SKV rendelet 8. § (3)-(5) bekezdés
32 Kvt. 43. § (6) bekezdés a) pont utolsó mondata, SKV rendelet. 8. § (3a) bekezdés
33 Kvt. 43. § (6) bekezdés b) pont, SKV rendelet 10. §
34 A társadalmi és érdekképviseleti szerveknek a közbenső véleményezésben is részt vehetnek az Étv. 9. § (3) bekezdése szerint. Véleményük figyelembe vételéről az Étv. 9. § (4) bekezdése kifejezetten rendelkezik.
35 Lásd az útmutató 69. oldalának utolsó mondatát
36 SKV rendelet 7. § (5) A kidolgozó a környezeti értékelés (4) bekezdés szerint elkészített tematikáját, ütemezését, valamint a környezet védelméért felelős szervekkel való esetleges további konzultációkra vonatkozó javaslatát és a nyilvánosság tájékoztatásának, észrevételei kérésének tervezett módját a környezet védelméért felelős érintett szerveknek megküldi, és nyilvánosságra is hozza. (6) A nyilvánosság tájékoztatási módjának megtervezéséhez - az országhatáron várhatóan átterjedő jelentős káros környezeti hatásokra is figyelemmel - a kidolgozó meghatározza, hogy a nyilvánosság mely része lehet érintett.
37 SKV rendelet 12. § (1) bekezdés
38 SKV rendelet 4. számú melléklet 6. pont
39 A településszerkezeti terv felülvizsgálatára vonatkozó monitorozási előírások között szerepelhetne például, hogy a terv elfogadásától számított 10 év, illetve a felülvizsgálatig eltelt időszak alatt milyen, a terv következtében kialakult környezeti változások történtek, és hogy szükséges-e ezek miatt a terven változtatni.
40 Az SKV irányelv 9. cikk (1) bekezdés c) pontja és 10. cikk (1) és (2) bekezdése
41 A különböző településrendezési szakmai anyagok ugyanakkor nem egységesek abban, hogy a nyilvános közzétételre bejött észrevételek alapján szükséges-e a településrendezési eszköz átdolgozása.
42 A környezeti vizsgálati irányelv értelmezéséhez kiadott európai bizottsági útmutató – IMPLEMENTATION OF DIRECTIVE 2001/42 ON THE ASSESSMENT OF THE EFFECTS OF CERTAIN PLANS AND PROGRAMMES ON THE ENVIRONMENT – szerint a környezeti jelentés akkor végleges, amikor az az irányelv 6. cikk (1) bekezdése szerint a hatóságok és a nyilvánosság számára rendelkezésére áll. Lásd az útmutató 5.7. pontjának utolsó mondatát: „The preparation of the report should normally have ended when the report is made available to authorities and the public in accordance with Article 6(1).”
43 Például a rendelet 4. mellékletét érdemes úgy átdolgozni, hogy a környezeti értékelés tartalmi követelményei között – az 1. pontban szerepeljen az is, hogy a környezeti értékelés a kidolgozási folyamat mely szakaszában lévő tervváltozatra vonatkozik, valamint – a környezeti értékelés záradékaként (a döntéshozóhoz elfogadásra benyújtott terv, illetve program kapcsán) önállóan azokat a kiegészítéseket tartalmazza, amelyek a környezeti értékelés elkészítése után kidolgozott, a terv, illetve a program esetleges, releváns módosításra vonatkoznak.
44 Az OTÉK 3. §-a szerint: „A településszerkezeti terv kötelező alátámasztó szakági munkarésze: (…) 2. a környezetalakítási (a külön jogszabály szerinti környezeti értékelésnek is megfelelő tartalommal), (…) javaslat.”
45 4. § (5) „A szabályozási terv kötelező alátámasztó szakági munkarésze: a) amennyiben azok a településszerkezeti tervvel együtt készülnek, megegyeznek a településszerkezeti terv alátámasztó munkarészeivel, b) amennyiben azok nem a településszerkezeti tervvel együtt készülnek, 1. a településszerkezeti tervet megelőzően készülők esetében a 3. § (3) bekezdése szerinti munkarészek, 2. a településszerkezeti tervet követően készülők esetében a 3. § (3) bekezdése szerinti munkarészek közül csak az eltelt időszakra és a terv által megkövetelt részletezettségre figyelemmel szükséges alátámasztó munkarészek, (6) A szabályozási terv egyéb alátámasztó szakági munkarészei a 3. § (4) bekezdése szerinti munkarészek.”
46 OTÉK 2. § (6) „A településrendezési eszközök módosítása során a 3. és a 4. §-ban előírtakat a módosítás jellegének megfelelően kell alkalmazni.” Az OTÉK alkalmazásának segítéséhez kiadott „Országos Településrendezési és Építési Követelmények 2008” kiadvány szerint értelemszerűen csak azokat az alátámasztó munkarészeket kell elkészíteni, amelyeket a módosítás érint.
47 SKV rendelet 1. § (1) bekezdés
48 Az irányelv 1. cikke szerint: „Ennek az irányelvnek a célja, hogy a környezet magas szintű védelmét biztosítsa, és hogy hozzájáruljon a környezeti szempontok beillesztéséhez a tervek és programok kidolgozásába és elfogadásába a fenntartható fejlődés elősegítése érdekében, annak biztosításával, hogy ennek az irányelvnek megfelelően, környezeti vizsgálatot végezzenek egyes, a környezetre valószínűleg jelentős hatással járó tervek és programok vonatkozásában.” 
49 Az irányelv 2. cikke szerint: „Ezen irányelv alkalmazásában: a) tervek és programok: azok a tervek és programok, beleértve az Európai Közösség által közösen finanszírozottakat is, illetve ezek bármely módosítása: – amelyeket valamely nemzeti, regionális vagy helyi szintű hatóságnak kell kidolgoznia, illetve elfogadnia, illetve amelyeket valamely hatóság dolgoz ki parlamenti vagy kormány általi jogalkotási eljárás útján történő elfogadásra, valamint – amelyeket törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések írnak elő;”
50 Étv. 10. § (2) „A településszerkezeti tervet a települési önkormányzatnak legalább tízévenként felül kell vizsgálnia, és szükség esetén a terv módosításáról vagy az új terv elkészítéséről kell gondoskodnia. A tízévenkénti szükséges felülvizsgálat során gondoskodni kell az időközben történt módosítások egységes tervbe foglalásáról.”
51 A környezeti vizsgálati irányelv értelmezéséhez kiadott európai bizottsági útmutató – IMPLEMENTATION OF DIRECTIVE 2001/42 ON THE ASSESSMENT OF THE EFFECTS OF CERTAIN PLANS AND PROGRAMMES ON THE ENVIRONMENT– 3.9 pontja szerint: „A tervek és programok definíciója magában foglalja módosításaikat is. Sok tervet, különösen a területhasználati terveket inkább módosítanak, amikor érvényességük lejár, ahelyett hogy újonnan elkészítenének. Az ilyen módosításokat ugyanúgy kell kezelni, mint magukat a terveket és programokat és környezeti vizsgálatot igényelnek, ha az irányelv kritériumait kielégítik. Ha az ilyen módosításoknak nem tulajdonítanának ugyanolyan jelentőséget, mint maguknak a terveknek és programoknak, az korlátozná az irányelv alkalmazási területét.”
52 III. fejezet 5.1. pontja
53 A telektömb az építési törvény fogalom meghatározása szerint: „Étv. 2. § E törvény alkalmazásában: 26. Telektömb: a telkek olyan csoportja, amelyet minden oldalról közterület vagy részben más beépítésre nem szánt terület határol.” Étv. 12. § (1) „A szabályozási terv a település közigazgatási területére vagy külön-külön annak egyes – legalább telektömb nagyságú – területrészeire készülhet.”
54 Étv. 13. § (5) „Helyi építési szabályzatot kell készíteni – legalább telektömbre kiterjedően – a) az újonnan beépítésre vagy jelentős átépítésre kerülő (pl. rehabilitációs) területekre, b) a természeti adottság, a településszerkezet, az építés, az építészeti örökség vagy a rendeltetés szempontjából különös figyelmet igénylő védett területek (pl. kiemelt üdülőterület, gyógyhely, műemléki jelentőségű terület) egészére, valamint c) minden más olyan esetben, amikor azt az építés helyi rendjének biztosítása egyébként szükségessé teszi. (6) A szabályozást legalább a településszerkezeti tervben lehatárolt területegységre kell elkészíteni.”
55 A konzultációk során például felmerült, hogy a teljes külterületre vagy belterületre készülő településrendezési eszközre mindig végezzenek környezeti vizsgálatot is. 
56 Az OTÉK 111. §-a szerint a helyi építési szabályzatban enyhébb követelmények alkalmazhatók meghatározott feltételek esetén: „111. § (1) Az e rendelet II-III. fejezetében meghatározott településrendezési követelményeknél szigorúbb követelményeket a helyi építési szabályzat megállapíthat. (2) Az (1) bekezdés szerinti követelményeknél megengedőbb követelményeket a helyi építési szabályzat akkor állapíthat meg, ha a) azt különleges településrendezési okok vagy a kialakult helyzet indokolja, továbbá b) közérdeket nem sért, valamint c) biztosított, hogy a 31. § (1) bekezdésében foglalt követelmények teljesülnek, és ahhoz az Étv. 9. § (6) bekezdése szerinti szakmai véleményt adó hozzájárult.”
57 Étv. 13. § (5) Helyi építési szabályzatot kell készíteni - legalább telektömbre kiterjedően - a) az újonnan beépítésre vagy jelentős átépítésre kerülő (pl. rehabilitációs) területekre, b) a természeti adottság, a településszerkezet, az építés, az építészeti örökség vagy a rendeltetés szempontjából különös figyelmet igénylő védett területek (pl. kiemelt üdülőterület, gyógyhely, műemléki jelentőségű terület) egészére, valamint c) minden más olyan esetben, amikor azt az építés helyi rendjének biztosítása egyébként szükségessé teszi.
58 Az SKV irányelv 3. cikke szerint: „(2) A (3) bekezdésre is figyelemmel környezeti vizsgálatot végeznek valamennyi olyan tervvel és programmal kapcsolatban, a) amely a mezőgazdaság, erdőgazdálkodás, halászat, energetika, ipar, közlekedés, hulladékgazdálkodás, vízgazdálkodás, távközlés, idegenforgalom, területrendezés, illetve földhasználat terén készül, és amely meghatározza a 85/337/EGK irányelv I. és II. mellékletében felsorolt projektek jövőbeli engedélyének kereteit; (…) (4) A tagállamok határozzák meg, hogy a (2) bekezdésben említetteken kívül azoknak az egyéb terveknek vagy programoknak, amelyek meghatározzák a projektek jövőbeli engedélyének kereteit, valószínűleg jelentős környezeti hatása van-e.”
59 A jelentés összefoglalójában található kulcsmegállapítás: „To be legally compliant Member States will need to ensure they meet the requirements of both Directives where both Directives apply. Applying either EIA or SEA is unlikely to be legally sufficient in such cases.” (A jogi megfelelőséghez, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy mindkét irányelv követelményeit kielégítik, amikor mindkét irányelv alkalmazása fennáll. Csak a KHV, vagy csak az SKV alkalmazása ilyen esetekben nem valószínű, hogy jogilag elégséges lenne.)
60 A Bizottság jelentése a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, az Európai gazdasági és Szociális bizottságnak és a Régiók Bizottságának a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv (2001/42/EK irányelv) alkalmazásáról és hatékonyságáról /* COM/2009/0469 végleges */): „4. KAPCSOLAT MÁS UNIÓS JOGSZABÁLYOKKAL ÉS SZAKPOLITIKAI KÉRDÉSEKKEL Az SKV-irányelv formai és konkrét tartalmi kapcsolatban áll az élőhelyvédelmi irányelvvel és a KHV-irányelvvel, de szintén szorosan kapcsolódik más irányelvekhez is (a vízügyi irányelvhez, a nitrátokról, a hulladékokról, a zajról és a levegőminőségről szóló irányelvekhez), amelyek előírásokat fogalmaznak meg az SKV-irányelv által érintett ágazatok terveinek és programjainak létrehozására és vizsgálatára vonatkozóan; továbbá összefüggésben áll még a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló jegyzőkönyvvel. Az SKV-irányelv 11. cikke értelmében a tagállamok összehangolt vagy együttes eljárásról rendelkezhetnek olyan esetekben, amikor a környezeti hatások vizsgálatát az SKV-irányelv és egyéb közösségi jogszabályok egyidejűleg teszik kötelezővé” Lásd: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2009:0469:FIN:HU:HTML
61 A szakhatósági közreműködést tételesen felülvizsgáló kormányzati munka keretében került sor egyes párhuzamosnak, szükségtelennek vagy nem teljesíthetőnek ítélt szakhatósági hatáskörök megszüntetésére, és ennek folyományaként az érintett eljárások módosítására. A környezeti hatásvizsgálatot érintő, 2010. január 1-jétől hatályos rendelkezést a környezetvédelmi, természetvédelmi, vízügyi hatósági és igazgatási feladatokat ellátó szervek kijelöléséről szóló 347/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet és más kormányrendeletek módosításáról szóló 344/2009. (XII. 30.) Korm. rendelet 27. §-a állapította meg.
62 A KHV rendelet 5. § (2) bekezdése szerint: „A felügyelőség a határozatában (…) c) amennyiben az előzetes vizsgálat során a tevékenység engedélyezését kizáró ok merült fel, cb) ha a tervezett tevékenység a településrendezési eszközökkel nincs összhangban, azonban az összhang legkésőbb a tervezett tevékenységhez szükséges létesítési, építési engedély iránti kérelem benyújtásáig megteremthető, ezt a lehetőséget rögzíti, és előírja, hogy a kizáró okot a létesítési, építési engedély kiadására jogosult hatóság döntéséig meg kell szüntetni;”
63 Lásd az építésügy, a településfejlesztés és -rendezés körébe tartozó dokumentációk központi nyilvántartásáról szóló 277/2008. (XI. 24.) Korm. rendelet releváns előírásait az 1-4. §-okban.
64 A folyamat fázisai az Étv. 9.§-a szerinti teljes településrendezési folyamat alapján lettek meghatározva.