Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-313/2012. számú ügyben
(Kapcsolódó ügyek: AJB-3635/2012., AJB-3082/2012., AJB-3098/2012.)

Előadó: dr. Dezső Adrienn
Az eljárás megindítása
Számos panasz érkezett Hivatalomhoz a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (továbbiakban: Kkt.) 25/B. §-ának 2011. szeptember 1-jén hatályba lépett rendelkezései miatt.
Az AJB-489/2012. számú jelentésemben megállapítottam, hogy a külföldi rendszámmal ellátott jármű belföldi üzemeltetésére, használatára vonatkozó jogszabályi rendelkezések önmagukban alkalmasak arra, hogy a tulajdonhoz, a szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához való jogokkal összefüggésben visszásságot okozzanak, és közvetlenül veszélyeztessék a tisztességes eljáráshoz fűződő jogot. Ezért felkértem a Kormányt, hogy kezdeményezze törvény olyan irányú módosítását, amely megfelel a jogállamiság elve követelményének és nem korlátozza az állampolgárok tisztességes eljáráshoz, tulajdonhoz, szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához való jogát.
A nemzeti fejlesztési miniszter válaszlevele szerint a feltárt visszásságot orvosolni hivatott javaslat kidolgozása folyamatban van. Az érintett tárcák szándékai szerint a szabályozás felülvizsgálata során a szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához kapcsolódó jogok maradéktalanul érvényesülni fognak, a külföldi rendszámú járművek használatára vonatkozó szabályok egyidejű pontosítása mellett. A kért jogszabály módosítására e jelentésem kiadásáig nem került sor.
Tekintettel arra, hogy az alapjelentést követően jelentős számú panasz érkezett Hivatalomhoz, amelyek általam korábban nem vizsgált problémákat vetettek fel, a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének, az ebből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog, a mozgásszabadság és a tartózkodási hely szabad megválasztásához való jog, és a tulajdonhoz való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja miatt, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) 18. § (1) bekezdése alapján új vizsgálatot indítottam.
Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az Ajbt. 21. § (1) bekezdése alapján, az érintett ügyekben tájékoztatást kértem az Országos Rendőr-főkapitányságtól (továbbiakban: ORFK) és a Miskolci Rendőrkapitányságtól.

Érintett alkotmányos jogok és alapelvek 
– a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény B cikk) (1) „Magyarország független, demokratikus jogállam.”,
– a tulajdonhoz való jog (Alaptörvény XIII. cikk) „Mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez.”
– a mozgásszabadság és a tartózkodási hely szabad megválasztásához való jog (Alaptörvény XXVII. cikk) „Mindenkinek, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén, joga van a szabad mozgáshoz és tartózkodási helye szabad megválasztásához.”

Alkalmazott jogszabályok 
-	a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (továbbiakban: Kkt.)
-	a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban: Ket.)
-	a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 326/2011 (XII. 28.) Korm. rendelet (továbbiakban: Rendelet) 
-	a közúti árufuvarozáshoz, személyszállításhoz és a közúti közlekedéshez kapcsolódó egyes rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről, valamint a bírságolással összefüggő hatósági feladatokról szóló 156/2009 (VII. 29.) Korm. rendelet.

A megállapított tényállás
Az AJB-313/2012 számú ügyben a panaszos előadta, hogy német állampolgárságú barátjától kölcsönkapott gépjárművét vezette, amikor egy temetésről hazafelé tartva, a miskolci rendőrkapitányság járőrei közúti ellenőrzés céljából megállították. A helyszínen nem tudta igazolni, hogy a használathoz az üzembentartó hozzájárult, így rendőrök a helyszínen elvették a jármű forgalmi engedélyét, leszerelték annak rendszámát és 100.000Ft közigazgatási bírság megfizetésére kötelezték. Nem kapott útvonalengedélyt és nem tájékoztatták arról, hogy a gépjármű német állampolgárságú tulajdonosa mikor használhatja újra a járművét, illetve mi lesz a leszerelt rendszámtábla sorsa. 
Az AJB-3635/2012 számú ügyben a panaszos előadta, hogy a müncheni Főkonzulátuson kezdeményezte a lakcímnyilvántartásból történő törlését, erről egy igazolást is kapott, mely tartalmazza, hogy Németországban lakcímmel rendelkezik. A beadványozó állítása szerint a közúti ellenőrzés során nem fogadja el a hatóság ezt az iratot annak igazolására, hogy jogszerűen használja Magyarország területén a külföldi rendszámú autóját. Sérelmezi, hogy csak olyan lakcímkártyát fogad el a hatóság, amelyen külföldi lakcím szerepel. 
Az AJB-3082/2012 számú ügyben a panaszos előadta, hogy az ellenőrzés során eljáró rendőrök megállapították, hogy a panasztevő magyarországi lakóhellyel rendelkezik és a tulajdonában álló bécsi vállalkozás lízingelt autóját jogszerűtlenül használja Magyarország területén. Tekintettel arra, hogy a beadványozó nem rendelkezett a mentességet eredményező okiratok hiteles fordításával az eljáró rendőrök levették a gépjármű rendszámát, elvették a jármű forgalmi engedélyt és őt 200.000 Ft közigazgatási bírság megfizetésére kötelezték. A beadványozó sérelmezi, hogy az átvételi elismervényen, amelyet kapott, nem tüntették fel a gépjármű alvázszámát. Sérelmezi azt is, hogy az elvett okmányt azóta nem kapta vissza, hollétéről érdemi tájékoztatást nem adtak neki, az eljárás elhúzódása akadályozza a szabad mozgásában.
Az AJB-3098/2012 számú ügyben hozzám forduló előadta, hogy 2012. február 27. napján Gánton a Bicskei Rendőrkapitányság rendőrei igazoltatták az által vezetett gazdasági társaság egyik autóját és vezetőjét. Az ellenőrzés során eljáró rendőrök megállapították, hogy a mentességet igazoló okiratok hiteles fordítással nem rendelkeznek, ezért levették a gépjármű rendszámát, és elvették a forgalmi engedélyt. A beadványozó sérelmezi, hogy a hatóság eljárásról nem készült megfelelő jegyzőkönyv, az intézkedő rendőrök egy kézzel készített – pecséttel el nem látott – feljegyzést adtak át a panaszosnak, azzal hogy az abban foglaltakat az irodában majd átemelik rendes jegyzőkönyvi papírra. A panaszos álláspontja szerint a rendőrség eljárása sérti a tisztességes eljáráshoz való jogát.
Az AJB-413/2012. sz. ügyben az eljáró Miskolci Rendőrkapitányságot kerestem meg, tájékoztatást kérve, hogy mi volt az akadálya az útvonalengedély kiadásának.
A rendőrség válaszlevele szerint a hivatkozott rendőri intézkedés miatt előterjesztett panaszt az Országos Rendőr-főkapitányság megvizsgálta, és megállapította, hogy az intézkedő rendőrök szakszerűen jártak el. Tájékoztattak, hogy a Kkt. 25/B. §-ának megsértése esetén a Kkt. 20. és 25. §-a illetve a közúti közlekedés szabályairól szóló 1/1975. (II. 05.) KPM-BM együttes rendelet 5. § (1) bekezdése illetve a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 326/2011 (XII. 28.) kormányrendelet 98. §-a az irányadó. A rendőrség által csatolt jegyzőkönyv nem tartalmaz információt azzal kapcsolatosan, hogy a gépjármű rendszámtábláját mikor és hogyan kaphatja vissza a panaszos, hogyan közlekedhet az autóval.
Az AJB-3635/2012 számú ügyben az országos rendőrfőkapitánytól arra vonatkozóan kértem tájékoztatást, hogy elfogadja-e a rendőrség a konzuli pecséttel ellátott iratot – mint mentességi körülményt igazoló okirat –, amely igazolja, hogy a magyarországi lakcímtörlési eljárás folyamatban van?
Az országos rendőrfőkapitány válaszlevele szerint a végrehajtó állomány részére készített „Módszertani Útmutató” tartalmazza az ellenőrzés során átadott különféle iratokkal kapcsolatos eljárási rendet. Az Útmutató azonban a fent említett irattal kapcsolatosan nem határoz meg külön eljárást, mert ilyen eset még nem fordult elő. Jelezte továbbá, hogy ha a magyar állampolgár hazánk külképviseletén arról nyilatkozott, hogy külföldön történő letelepedés miatt kéri magyarországi lakcímének törlését, és az erről szóló igazolást az intézkedő rendőrnek a helyszínen bemutatja, de a nyilvántartásban a kérelem alapján az adatokat még nem módosították, akkor az ellenőrzés helyszínén kétséget kizáróan nem állapítható meg, hogy történt-e jogsértés. Tekintettel arra, hogy ilyen esetekben felmerül a Kkt. 25/B § (1) bekezdésben foglalt rendelkezések megsértése, ezért a közigazgatási eljárást meg kell indítani, ugyanakkor a jármű forgalmi engedélyének és a hatósági jelzésének helyszíni elvételére, valamint közigazgatási bírság helyszíni kiszabására nem kerülhet sor, mivel annak feltétele – a jogsértés tényének megállapítása – nem teljesül. A külföldi képviseleten tett nyilatkozat visszavonható, a közigazgatási eljárás során tisztázni kell, hogy a lakcímnyilvántartásért felelős hatósághoz a nyilatkozat eljutott-e, a kérelem alapján a jegyző törölte-e a magyarországi lakóhelyét. Ennek megfelelően az ilyen esetekben a közigazgatási ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, ezért az a helyes eljárás, ha a hatóság az eljárást a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban: Ket.) 32. § (1) bekezdésében foglaltak alapján – a jegyző döntéséig – felfüggeszti.
Az országos rendőrfőkapitány jelezte azt is, hogy az „Módszertani Útmutató” fenti esetkörrel történő kiegészítésről intézkedik.
Az AJB-3082/2012 sz. ügyben az országos rendőrfőkapitánytól az egyedi ügyről történő tájékoztatás mellett általános tájékoztatást kértem arra vonatkozóan, hogy 
-	rendelkezik-e a rendőrség formanyomtatvánnyal, amelyet a rendszámtábla levételekor adnak át az eljárás alá vont személynek?
-	hogyan tudja Magyarország területét jogszerűen elhagyni az az autó, amelynek rendszámát illetve forgalmi engedélyét a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 326/2011. (XII. 28.) Korm. rendelet 98. § (1) bekezdésében foglaltak szerint eljárva a hatóság elvette, de az üzembentartója nem kívánja az autót belföldön forgalomba helyezni?
-	2011. szeptember 01. napjától hány darab eljárás indult a Kkt. 25/B. § rendelkezéseinek megsértése miatt?
-	Ezen eljárásoknál hány esetben került sor a gépjármű rendszámának levételére, illetve a forgalmi engedély elvételére?
A kapott tájékoztatás szerint a Rendelet 96. (5) bekezdése tartalmaz szabályokat a Rendelet 96. § (1) bekezdésében meghatározott okok miatt elvett okmányok és hatósági jelzések elvételéről, amely szerint: Az ellenőrző hatósági személy a forgalmi engedély, az ideiglenes forgalomban tartási engedély, illetve a hatósági jelzés elvételéről átvételi elismervényt ad, amely tartalmazza a jármű azonosító adatait, az engedély számát és az elvétel okát. Az átvételi elismervény birtokában a járművel főszabály szerint a lakcímig vagy a telephelyig lehet közlekedni. „A külföldi hatósági jelzéssel ellátott járművek belföldi üzemeltetésére, használatára vonatkozó sajátos szabályok megsértése miatt teendő intézkedéseket azonban a Rendelet 98. §-a külön szabályozza, amelyben nem határozza meg az elvett okmányokról és hatósági jelzésekről kiállítandó elismervény formaiságát, sőt, még annak kiállítását sem írja elő.” A fentiek szerint tehát a Rendelet 98. §-ának alkalmazásakor a jogszabály nem írja elő az átvételi elismervény átadását. A rendőrség ettől függetlenül írásos elismervényt ad a rendszám helyszíni elvétele esetén. Ennek érdekében általában az „Elismervény vezetésre jogosító okmány/forgalmi engedély elvételéről” elnevezésű, sorszámozott formanyomtatvány kiállítására kerül sor. Mindezeken túl, az Országos Rendőrfőkapitány megítélése szerint az a körülmény, hogy az intézkedéssel érintett jármű alvázszámát nem tüntették fel az átvételi elismervényen, teljességgel irreleváns az ügy megítélése szempontjából, és az nem sérti az ügyfél jogait, mivel az elismervényen a rendszám szerepel, amely adat alapján a jármű teljes bizonyossággal és egyértelműen beazonosítható. 
Arra a kérdésemre, hogy miképp tudja jogszerűen elhagyni az az autó Magyarország területét melynek rendszámát levették és az üzemben tartója nem kívánja a gépkocsit hazánkban forgalomba helyezni, az alábbi tájékoztatást kaptam: „A Rendelet 98. § (3) bekezdése alapján amennyiben a jármű üzemben tartója vagy a jármű vezetője a közlekedési igazgatási hatósági eljárásban a döntés jogerőre emelkedéséig okirattal igazolja a külföldi hatósági jelzéssel és engedéllyel történő közlekedés jogszerűségét, a külföldi hatósági engedély és jelzés visszaadásával egyidejűleg a bevonásra irányuló eljárást meg kell szüntetni. Ennek következményeként az ügyfél újra megkapja a forgalmi rendszámát. Amennyiben a belföldi közlekedés jogszerűsége nem igazolható, úgy a belföldi közúti közlekedési forgalomban nem vehet részt az érinteti gépjármű, ebben az esetben az országból történő kiszállításról más módon szükséges gondoskodni, illetve a jogszabályi feltételek fennállása esetén esetlegesen az ideiglenes forgalmi rendszám kiadása kezdeményezhető.”
A lefolytatott eljárások számával kapcsolatosan az országos rendőrfőkapitány jelezte, hogy országos szinten 2011. szeptember 1-jét követően 2011. április 26-ig 766 esetben indult eljárás a Kkt. 25/B. §-ába ütköző jogsértés miatt. Az eljárások során elvett forgalmi engedélyek és rendszámok darabszámáról külön nyilvántartás nem készül. Tájékoztatása szerint a panaszos ügyében a közigazgatási eljárás jelenleg is folyamatban van, így az egyedi ügy megítélésére az Ajbt. 18. § (1) bekezdése alapján nem rendelkezem hatáskörrel. A beadvánnyal felvett kérdéskört általánosságban kívánom vizsgálni.
Az AJB-3098/2012. számú ügyben az országos rendőrfőkapitánytól az egyedi ügyre vonatkozóan, illetve általános tájékoztatást kértem a rendszámtábla levételekor használt elismervényekről. A kapott válasz szerint a panaszos ügyében is folyamatban van a közigazgatási eljárás, így az egyedi ügyben fellépni az Ajbt. 18. § (1) bekezdése alapján – hatásköröm hiányában – nincs jogi lehetőségem. Az elismervények használatával kapcsolatosan a már korábban kifejtettről tájékoztatott.

A vizsgálat megállapításai
A hatáskör tekintetében
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint „Az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [18. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv [18. § (12 bek.] tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.” Az idézett § utal a hatóság fogalmát meghatározó rendelkezésre is, amely pozitív felsorolást ad az alapvető jogok biztos eljárása során hatóságnak minősülő szervekről. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint az Ajbt. alkalmazásában a rendvédelmi szervek hatóságnak minősülnek. A rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 4. § (1) bekezdése szerint a rendőrség, állami fegyveres rendvédelmi szerv, így tevékenységének vizsgálata az Ajbt. 18. §-a alapján ombudsmani hatáskörbe tartozik.

Az ügy érdeme tekintetében
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. [Vö. 9/1992. (I. 30.) AB határozat]
A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság a határozatban utalt arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye. [Vö. 6/1998 (III.11) AB határozat, 14/2004. (V.7.) AB határozat]
Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem a szabályozási szinten, és a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
Az Alaptörvény XXVII. cikkének (1) bekezdése szerint mindenkinek, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén, joga van a szabad mozgáshoz és tartózkodási helye szabad megválasztásához. Az Alkotmánybíróság a 60/1993. (XI. 29.) AB határozatában kimondta, hogy „a magyar Alkotmány a közlekedés szabadságát külön nem nevesíti, de a szabad mozgáshoz való jog magában foglalja a járművön vagy járművel és anélkül való helyváltoztatás, a közlekedés szabadságát”. A szabad mozgáshoz való jog nem korlátozhatatlan jog, a jogalkotó elsősorban a közúti közlekedés résztvevői életének és biztonságának védelmi érdekében meghatározza azokat a szabályokat, amelyek a közúti közlekedésben részt vevő személyekre vonatkoznak. [Vö. 3/21998 (II.11.) AB határozat]
Az Alkotmánybíróság a tulajdonhoz való jog korlátozásának megítélésére a közérdekűségi tesztet alkalmazza. A korlátozásánál az alkotmányossági vizsgálat egyik szempontja a másik alapvető jog, alkotmányos érték vagy cél érvényesülésének szükségessége, vagy a közérdek miatt fennálló szükségesség. A közérdek alapján történő tulajdonkorlátozásnál az Alkotmánybíróság nem tekinti elégséges alapnak, hogy a jogszabály általánosságban hivatkozik a korlátozást szükségessé tevő közérdekre, szabad hatósági mérlegelési jogkörben hagyva annak meghatározását, konkrétan milyen tulajdoni tárgyakra kell a korlátozást alkalmazni. A közérdeket jogszabályban úgy kell meghatározni, hogy konkrét ügyben a közérdekből történő korlátozás szükségességét bíróság ellenőrizhesse. A vizsgálat másik szempontja itt is az arányosság: a korlátozással elérni kívánt cél fontosságának és az ennek érdekében okozott alapjog-sérelem súlyának összhangban kell állnia. [Vö. 17/2008. (III. 12.) AB határozat]
A Kkt. 25/B. § (1) bekezdése szerint a közúti forgalomban jármű a közlekedési igazgatási hatóság által kiadott magyar hatósági engedéllyel és jelzéssel vehet részt, amennyiben:
a)	az üzemben tartója a törvény rendelkezései szerint belföldi üzembentartónak minősül. A Közúti közlekedés nyilvántartásról szóló 1999. évi LXXXIV. törvény 2. § 9) pontja szerint: "üzembentartó: a jármű tulajdonosa, illetve akit a jármű jogszerű üzemeltetésére szerződés, vagy más hitelt érdemlően igazolt jogcím alapján a nyilvántartásba bejegyeztek". A Kkt. szerint belföldi üzembentartónak minősül az, akinek (amelynek) lakó-, szokásos tartózkodási, illetve székhelye Magyarország területén van.
b)	vagy vezetője Magyarország területén lakóhellyel rendelkezik.
Az a) bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni, ha az üzemben tartó olyan nem természetes személy, amely rendszeres tevékenységét a külföldön bejegyzett telephely (fióktelep) szerinti országban végzi, vagy a jármű tulajdonosa a jármű forgalomba helyezését a közlekedési igazgatási hatóságnál már kezdeményezte. Forgalomba helyezés kezdeményezésének minősül a jármű származás ellenőrzési nyilvántartásba vétele is.
A b) pontban foglaltakat nem kell alkalmazni, ha a járművezető szokásos tartózkodási helye nem Magyarország területén van, a járművet egy napnál rövidebb ideig használja Magyarország területén és a használathoz az üzembentartó a jármű birtokba adása időpontjának megjelölésével írásban hozzájárult, vagy a járművet Magyarország területén kívüli rendszeres munkavégzés érdekében használja. [A Kkt. 25/B § (4) bekezdés b) pontjának 2011. december 31. napjáig hatályos rendelkezés szerint a járművezető a járművet harminc napnál rövidebb ideig használhatta Magyarország területén, ha a használathoz az üzembentartó a jármű birtokba adása időpontjának megjelölésével írásban hozzájárult.]
A jogszabályban meghatározott feltételek fennállását az ellenőrzés során a jármű üzemben tartója, valamint a jármű vezetője közokirattal vagy teljes bizonyító erejű magánokirattal köteles igazolni.
Az ellenőrző hatóság a jogszabálysértősről a jármű hatósági engedélyében feltüntetett, a jármű tulajdonosára és az üzemben tartójára vonatkozó adatok, valamint a jármű azonosító- és műszaki adatainak továbbításával értesíti az állami adóhatóságot is. 
A Rendelet 98. § (1) bekezdése értelmében ha a közúti, illetve telephelyi ellenőrzés során az eljáró hatóság – amely lehet vámhatóság és közlekedési hatóság is – megállapítja, hogy a Kkt.-ben meghatározott, a külföldi hatósági jelzéssel ellátott járművek belföldi üzemeltetésére, használatára vonatkozó szabályok szerint a jármű jogellenes használatára került sor, a külföldi hatósági jelzést és engedélyt a helyszínen el kell venni és azt az elvétel okának megjelölésével együtt 8 napon belül meg kell küldeni a jármű belföldi üzemben tartója vagy a járművezető lakcíme, székhelye, telephelye szerint illetékes közlekedési igazgatási hatóságnak. A közlekedési igazgatási hatóság a részére megküldött hatósági engedélyt, jelzést bevonja és döntésében tájékoztatja a belföldi üzemben tartót, hogy amennyiben annak jogerőre emelkedését követő 15 napon belül nem kezdeményezi a jármű belföldi forgalomba helyezését, a bevont hatósági jelzést és forgalmi engedélyt a Hivatal útján a kiállító külföldi hatóság részére megküldi. Amennyiben a jármű üzemben tartója vagy a jármű vezetője a közlekedési igazgatási hatósági eljárásban a döntés jogerőre emelkedéséig okirattal igazolja a külföldi hatósági jelzéssel és engedéllyel történő közlekedés jogszerűségét, a külföldi hatósági engedély és jelzés visszaadásával egyidejűleg a bevonásra irányuló eljárást meg kell szüntetni.
A Kkt. 20. § (1) bekezdés l) pontja értelmében a magyarországi illetőségű személynek vagy szervezetnek a külföldi hatósági jelzéssel ellátott jármű belföldi üzemeltetésére, használatára vonatkozó rendelkezések megsértői bírság fizetésére kötelezhetők. A kormányrendelet szerint a bírság összege a következőképpen alakul: 2000 cm3 vagy az alatti személygépkocsi esetében 400 000 forint, 2000 cm3 feletti személygépkocsi esetében 800 000 forint, egyéb jármű esetében 200 000 forint. Amennyiben a Kkt. rendelkezéseket természetes személy szegi meg, a fent meghatározott összegű bírság felét köteles fizetni.

1.) A gépjárművel való közlekedés a rendszámtábla levétel után
Amennyiben a jármű vezetője rendelkezik magyarországi lakóhellyel az ellenőrzés során, a helyszínen igazolnia kell a külföldi rendszámú járműhasználat jogszerűségét, valamely jogszabályi mentesség meglétét.
Ha a helyszínen nem tudja igazolni a Kkt. 25/B §-ában rögzített valamelyik mentességi körülmény fennálltát, a külföldi hatósági jelzést és engedélyt a Rendelet 98. §-a szerint a helyszínen el kell venni. Az üzemben tartó kétféleképpen kaphatja vissza a gépjármű rendszámát. Vagy kezdeményezi a gépjármű belföldi forgalomba helyezését, vagy a közlekedési igazgatási határozat jogerőre emelkedésétől számított 15 napon belül a mentességi körülményeket igazoló iratokat és azokról hiteles fordítását bemutatja. (Megjegyzendő, hogy ezen iratok bemutatásától függetlenül a kormányrendelet szerinti közigazgatási bírságot meg kell fizetni, ez a rendelkezés csak a rendszám bevonására irányuló eljárást szünteti meg.)
	Szeretném felhívni a figyelmet, hogy ha az ügyfél Magyarországon tartózkodik és a járművével nem tudja elhagyni az országot – hiszen nincs rendszáma és forgalmi engedélye – meglehetősen nehéz ezeket az iratokat valamint a hiteles fordítást a külföldi hatóságoktól vagy munkáltatótól beszerezni. Abban az esetben, ha nincs mentességet igazoló okirat vagy azt az üzemben tartó nem tudja a jogszabályban biztosított időn belül beszerezni, a magyar közlekedési igazgatási hatóság a rendszámtáblát a kiállító külföldi hatóság részére megküldi. Ami azt eredményezi, hogy a gépjármű rendszámtábla és forgalmi engedély nélkül Magyarországon lesz a rendszámtábla pedig az azt kiállító országban. 
Felmerül a kérdés, hogy abban az esetben, ha az üzemben tartó nem kívánja a gépjárművét Magyarországon forgalomba helyezni, és a rendelkezésre álló idő alatt a szükséges iratokat sem tudja beszerezni, hogyan hagyhatja el az ország területét jogszerűen a gépjármű? 
Amint azt korábban már ismertettem, az országos rendőrfőkapitány álláspontja szerint amennyiben a belföldi közlekedés jogszerűsége nem igazolható, úgy a belföldi közúti közlekedési forgalomban nem vehet részt az érinteti gépjármű, ebben az esetben az országból történő kiszállításról más módon szükséges gondoskodni, illetve a jogszabályi feltételek fennállása esetén esetlegesen az ideiglenes forgalmi rendszám kiadása kezdeményezhető.”
Az ideiglenes forgalmi rendszámokra vonatkozó rendelkezéseket a Rendelet IV. fejezete tartalmazza. Ennek 68. § szerint az „E” betűjelű ideiglenes rendszámtábla közlekedési igazgatási hatóság által történő kiadásának feltétele a jármű jogszerű birtoklásának, a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás meglétének és a jármű műszaki alkalmasságának igazolása, tehát itt a járműnek át kell esni a műszaki vizsgán, és a 71. § szerint ezzel a fajta rendszámtáblával csak Magyarország területén lehet közlekedni, vagyis az az üzemben tartó, aki el kívánja hagyni az országot, ezzel az ideiglenes rendszámtáblával nem teheti meg.
A „V” betűjelű ideiglenes rendszámtábla sem jelet megoldást a fenti esetben, ugyanis az a tartósan belföldön üzemeltetett, ideiglenes behozatali vámeljárás alá vont járműveknél kell kiadni, amelynek érvényességi ideje a vámhatóság által meghatározott újrakiviteli határidőhöz igazodik.
A P betűjelű ideiglenes rendszámtáblát olyan járműgyártó és -javító cég, közlekedési kutatóintézet, valamint egyéb olyan vállalkozás vagy intézmény kaphatja meg, amelynek tevékenysége indokolja a még forgalomba nem helyezett, vagy a forgalomból ideiglenesen kivont, de javítás alatt álló jármű ideiglenes részvételét a közúti forgalomban. Ez a rendszámtábla nem egy autóhoz, hanem jogosulthoz kötődik, és ezzel a rendszámtáblával sem lehet csak Magyarország területén közlekedni.
A „Z” betűjelű rendszám a belföldön vásárolt, vagy a belföldön forgalomba helyezett jármű kivitelére, indokolt esetben a Magyarországon már forgalomba helyezett, külföldön tartózkodó, érvényes hatósági jelzéssel nem rendelkező jármű hazaszállítására, az érvényes hatósági engedély nélkül Magyarországon tartózkodó gépjármű reexportjára, a Magyarországon elvesztett, megrongálódott, vagy érvénytelen külföldi rendszámtábla ideiglenes pótlására, a Magyarországon még forgalomba nem helyezett új gépjármű külföldre viteléhez adható ki. Álláspontom szerint a Rendelet 98. §-a szerint elvett külföldi rendszám nem minősül elveszettnek, sem megrongálódottnak, és érvénytelennek sem, és az üzemben tartó nem reexportálni kívánja a járművet, hanem csak visszatérni vele abba az országba ahonnan érkezett, ezért ez az ideiglenes rendszám sem alkalmazható. 
A fentiek alapján megállapítható, hogy jelenleg nincs olyan ideiglenes forgalmi rendszám, amivel az üzemben tartó elhagyhatná az ország területét, ha nem kívánja belföldön forgalomba helyezni.
Álláspontom szerint tehát a hatályos jogszabályok nem adnak lehetőséget arra, hogy az a gépjármű amelynek rendszámát levették és az üzemben tartója nem kívánja a gépkocsit hazánkban forgalomba helyezni, a rendelkezésére álló rövid idő alatt beszerezze a szükséges, mentességet eredményező iratokat, az ország területét jogszerűen elhagyja.
Az Alkotmánybíróság számos határozatában rögzítette, hogy egy alapjog korlátozásakor az elérni kívánt cél fontosságának és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlyának összhangban kell állnia. Véleményem szerint a törvény indokolatlan mértékben korlátozza a gépjármű használatát, és adott esetben teljesen ellehetetleníti az autóval történő közlekedést, illetve az ország területének elhagyását, ezáltal sérti a tulajdonhoz való jogot.
A fentiekre tekintettel megállapítom, azzal, hogy a Rendelet nem szabályozza, hogy a gépjármű hogyan hagyhatja el az ország területét jogszerűen, ha az üzemben tartó nem kívánja a gépjárművet belföldön forgalomba helyezni, vagy ha a Rendelet 98. § (3) bekezdése szerint sem szüntetik meg az eljárást, a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság- és az annak részét képező tisztességes eljárás alkotmányos követelményével összefüggésben visszásságot idéz elő és tart fenn, továbbá sérti a tulajdonhoz való jogot is.

2.) A rendszám levétel és a forgalmi engedély elvétele során kiállított elismervény, eljárás alá vont személy tájékoztatása
A Rendelet 98. §-a csupán arról rendelkezik, hogy ha a helyszíni ellenőrzés során az eljáró hatóság megállapítja, hogy a Kkt. 25/B §-ban meghatározott, a külföldi hatósági jelzéssel ellátott járművek belföldi üzemeltetésére, használatára vonatkozó szabályok szerint a jármű jogellenes használatára került sor, a külföldi hatósági jelzést és engedélyt a helyszínen el kell venni. Nem tartalmaz rendelkezést a rendelet arra vonatkozóan, hogy milyen elismervény ellenében lehet elvenni a rendszámot és a forgalmi engedélyt.
Az országos rendőrfőkapitány válaszlevelében maga is megerősítette, hogy a Rendelet 96. § (5) bekezdése tartalmaz szabályokat a Rendelet 96. § (1) bekezdésében meghatározott okok miatt elvett okmányok és hatósági jelzések elvételéről. Ezek szerint: az ellenőrző hatósági személy a forgalmi engedély, az ideiglenes forgalomban tartási engedély, illetve a hatósági jelzés elvételéről átvételi elismervényt ad, amely tartalmazza a jármű azonosító adatait, az engedély számát és az elvétel okát. Az átvételi elismervény birtokában a járművel főszabály szerint a lakcímig vagy a telephelyig lehet közlekedni. „A külföldi hatósági jelzéssel ellátott járművek belföldi üzemeltetésére, használatára vonatkozó sajátos szabályok megsértése miatt teendő intézkedéseket azonban a Rendelet 98. §-a külön szabályozza, amelyben nem határozza meg az elvett okmányokról és hatósági jelzésekről kiállítandó elismervény formaiságát, sőt, még annak kiállítását sem írja elő.” A rendőrség ettől függetlenül írásos elismervényt ad a rendszám helyszíni elvétele esetén.
Álláspontom szerint az elismervénynek kiemelt jelentősége az eljárás során. A gépjármű vezetője illetve üzembentartója ugyanis semmilyen más irattal nem tudja igazolni, hogy az autót jogszerűen tartja magánál, és azt, hogy miért nem rendelkezik rendszámtáblával.
A hozzám forduló panaszosok által rendelkezésemre bocsátott iratokból megállapítható, hogy az eljáró hatóságok teljesen különböző elismervényeket adnak át az eljárás alá vont személyeknek. Van közöttük olyan is, amelyen – neve, rendfokozata azonosítója alapján – nem azonosítható az eljáró rendőr. Az eljárásról készült helyszíni jegyzőkönyvek egyike sem tesz említést arról, hogy az üzemben tartónak lehetősége van a mentességet igazoló iratok utólagos benyújtására a közlekedési igazgatási hatóság határozatának jogerő emelkedéstől számított 15 napon belül, és a külföldi hatósági engedély és jelzés visszaadásával egyidejűleg a bevonásra irányuló eljárást meg kell szüntetni.
Álláspontom szerint az egységes joggyakorlat biztosítása érdekében alkalmazni szükséges olyan formanyomtatványt, amelyet az eljáró hatóságoknak a rendszám levételekor és a forgalmi engedély átvételekor kell átadni az érintettnek. Megfelelő, érdemi információkat tartalmazó elismervény hiányában ugyanis a gépjármű üzembentartója nem tudja igazolni, hogy jogszerűen használja a gépjárművet.
A fentiekre tekintettel megállapítom, a Rendelet vizsgálatom során feltárt hiányossága, miszerint nem tartalmaz arra vonatkozó előírást, hogy a 98. §-ában szabályozott eljárás során elismervényt kell átadni, illetve az elismervénynek mit kell tartalmaznia, a jogállamiság elvével, valamint a jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okoz és sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot is. Megállapítom továbbá, hogy a rendőrség által a helyszíni eljárás során kiállított jegyzőkönyvek nem tartalmaznak tájékoztatást a Rendelet 98. § (3) bekezdésében foglalt lehetőségéről, amelyszintén sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot.

3.) Külföldi rendszámú gépjárművel való közlekedés a magyarországi lakcímtörlési eljárása ideje alatt 
Egyetértek az országos rendőrfőkapitány álláspontjával, miszerint olyan esetben, amikor a helyszíni eljárás során a gépjármű üzemben tartója vagy vezetője okirattal igazolja, hogy a magyarországi lakcímtörlési eljárást elindította, a Ket. 32. § (1) bekezdése szerint az eljáró hatóság felfüggeszti az eljárást a jegyző döntéséig. Erre tekintettel támogatom, hogy a Módszertani Útmutató kiegészítésre kerüljön, különös tekintettel arra, hogy az utóbbi időben ezzel kapcsolatosan számos olyan beadvány érkezett Hivatalomhoz, melyben általános tájékoztatást kértek, arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet megszűntetni a magyarországi lakcímet, és hogyan lehet utána az ország területén külföldi rendszámú járművel közlekedni.
Fontosnak tartom megjegyezni, hogy a lakcímtörlési eljárás időtartama hónapokig is eltarthat, hiszen a konzulátusnak az illetékes jegyőzhöz el kell juttatnia a törlési kérelmet, és a jegyző is van ügyintézési ideje. Erre tekintettel az ilyen eljárások során kiemelt figyelmet kell fordítani, annak eldöntésére, hogy az eljárás alá vont személy a helyszíni eljáráskor rendelkezett-e Magyarországon lakóhellyel vagy sem.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alkotmányos joggal összefüggő visszásság orvoslása és jövőbeni megelőzése érdekében, 
1.	az Ajbt. 37. §-a alapján, felkérem a kormányt, kezdeményezze a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 326/2011 (XII. 28.) kormányrendelet olyan tartalmú módosítását, amely megfelel a jogbiztonság követelményének és nem korlátozza az állampolgárok tulajdonhoz való, valamint a mozgásszabadság és a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő jogait.
2.	az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem az országos rendőrfőkapitányt, tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a helyszíni eljárás során alkalmazott jegyzőkönyvek tartalmazzanak tájékoztatást a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 326/2011 (XII. 28.) Korm. rendelet 98. § (3) bekezdésében foglaltakról. 

Budapest, 2012. július 6.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.