Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB 37/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Bácskai Krisztina
Az eljárás megindítása
Egy vak panaszos fordult hivatalomhoz, sérelmezve, hogy a közszolgáltatást végző Budapesti Közlekedési Vállalat (továbbiakban: BKV Zrt.) honlapja nem akadálymentesített, továbbá, hogy a tömegközlekedési eszközökön, a busz–, és villamos járatokon, akusztikus módon nem tájékoztatják az utasokat a megállóhelyekről és az átszállási lehetőségekről, amely a vak utasok számára ellehetetleníti, a látássérültek számára pedig jelentősen megnehezíti az önálló közlekedés lehetőségét. A panaszos sérelmezte továbbá, hogy a tömegközlekedési vállalat honlapja nem akadálymentesített.
Figyelemmel arra, hogy a beadvánnyal összefüggésben felmerült az Alaptörvényben nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye, az élethez és az emberi méltósághoz való jog, a mozgásszabadsághoz való jog, továbbá a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és az esélyegyenlőség előmozdításának követelménye sérelmének gyanúja, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18.§ (1) bekezdése alapján1 vizsgálatot rendeltem el.
A vizsgálat megindításával egyidejűleg az Ajbt. 21. §-a alapján tájékoztatást kértem a BKV Zrt. vezérigazgatójától, Budapest Főváros főpolgármesterétől, valamint a Magyar Vakok és Gyengénlátók Országos Szövetsége elnökétől.

Az érintett alapvető jogok
– A jogállamiság, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független, demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése]
– Az élethez és az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltóság sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” [Alaptörvény II. cikk]	
– A hátrányos megkülönböztetés tilalma [Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdés: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja.”]
– Az esélyegyenlőség előmozdításának követelménye: „Magyarország az esélyegyenlőség megvalósulását külön intézkedésekkel is segíti.” [Alaptörvény XV. cikk (4) bekezdés]
– A mozgásszabadsághoz való jog: „Mindenkinek, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén, joga van a szabad mozgáshoz és tartózkodási helye szabad megválasztásához.” [Alaptörvény XXVII. cikk (1) bekezdés]

Az ügy jogszabályi háttere
– A Fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló egyezmény és az ahhoz kapcsolódó Fakultatív Jegyzőkönyv kihirdetéséről 2007. évi XCII. törvény (CRPD)
– Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.)
– Az egyenlő bánásmódról és az esélyegyenlőség előmozdításáról szóló 2003. évi CXXV. törvény (Ebktv.)
– A fogyatékos személyek jogairól szóló 1998. évi XXVI. törvény (Fot.)

A megállapított tényállás
A Magyar Vakok és Gyengénlátók Országos Szövetsége elnöke a beadványban felvetettekkel kapcsolatban az alábbiakról tájékoztatott:
A vak utasok akusztikus tájékoztatása a fővárosi tömegközlekedésben csak részben biztosított. A metróban, az új típusú autóbuszokon, trolibuszokon és villamosokon a hangos utastájékoztatás rendszerint üzemel, hangminősége, hangereje – ha nem is minden esetben – de általában megfelelő. Ugyanakkor a régebbi típusú járműveken, melyek a BKV Zrt. járatainak jelentős többségét teszik ki, gyakran egyáltalán nincs hangos utastájékoztatás, illetve a járművezetőre van bízva, hogy bemondja-e a megállókat, ha arra technikai lehetősége van. Ezekben az esetekben gyakran valójában semmiféle hangos utastájékoztatásra nem kerül sor, ez pedig súlyosan nehezíti a látássérült utasok közlekedését.
A szövetség tagjait emellett hátrányosan érintette a BKV azon intézkedése, mellyel – a korábbi, az akadálymentességet amúgy sem biztosító állapothoz képest is visszalépve – 2008-ban megszüntették a hangos utastájékoztató rendszerekben az átszállási kapcsolatok bemondását. Ez a szolgáltatás egyáltalán nem csak a vak és gyengénlátó utasoknak jelentett fontos információt, hanem a vidéki vagy az adott kerületben ritkán megforduló személyeknek is segítséget nyújtott. Az említett intézkedést a szövetség kifogásolta, ám a közlekedési vállalat azt ennek ellenére nem vonta vissza. 
Szintén problémát jelent, hogy a több járat által érintett megállókban – általában – nem áll rendelkezésre olyan hangos utastájékoztatás, mely informálná a látássérült várakozót arról, hogy hányas számú járat érkezett a megállóba. Kivételt e probléma alól csupán néhány buszjárat képez, melyeken egyes új típusú járművek fel vannak szerelve a járat számáról hang útján tájékoztató eszközzel (pl. a 7-es autóbusz vonalán egyes járművek).
A fentiek mellett szintén java részt megoldatlan a gyengénlátó utasok vizuális tájékoztatása is, a járatszámok feltüntetése ugyanis legtöbbször nem kellően nagy méretben és kontrasztos feliratokkal történik, így azt a gyengénlátó utasok nem tudják elolvasni, e probléma megoldása pedig – az elnök szerint – minimális anyagi ráfordítással, kellő odafigyeléssel orvosolható lenne. A fenti probléma jelentkezik az újabb járműveken alkalmazott legtöbb digitális kijelzőnél, valamint a megállókban használt utastájékoztató tábláknál is.
Az elnök kifejtette, léteznek jó gyakorlatok a probléma kezelésére, tapasztalataik szerint jelenleg az utasok, köztük a látássérültek tájékoztatására is a legalkalmasabb rendszernek a GPS alapon működő ún. intelligens buszmegállók tekinthetőek, e rendszer Budapesten már közel három éve működik tesztüzemben a 86-os busz vonalán. Ennek más viszonylatokra való kiterjesztését 2010-ben a BKV is tervezte és kommunikálta a sajtó felé. A látássérültek szervezeteihez ugyanakkor ilyen rendszer bevezetésével kapcsolatosan a BKV részéről hivatalos információ nem érkezett. Ugyancsak az intelligens buszmegállók rendszere üzemel már hosszabb ideje Szolnokon, amiről a Vakok és Gyengénlátók Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Egyesülete is pozitívan nyilatkozik.
A rendszer nem csak a járműveken utazóknak nyújt vizuális és auditív információkat a következő megállókról, hanem a buszmegállókban található tábla is számos fontos információt tartalmaz; többek között térképen követhető rajta a következő busz állapota, a megállóba érkezésének várható ideje, a megállóba beállt busz száma és haladási iránya. Ráadásul ezek az információk jól érthetően el is hangzanak. Ez a rendszer sem csak a látássérülteknek jelent segítséget, így nem csupán egy szűk réteg számára kialakítandó megoldásról van szó.
Szintén problémát jelent a látássérült utasok számára a megállókban, különösen a metró esetében – a taktilis, tehát lábbal, vagy fehérbottal tapintható jelzések hiánya, illetve nem megfelelő kialakítása. A 2-es metró vonalán ugyan néhány éve bemart vezető csíkokat alakítottak ki a peronokon, ám ezek olyan keskenyek és nem kellő mélységűek, hogy azok a vak személyek számára alig követhetőek. A peronok szélén nem található ilyen módon biztonsággal érzékelhető jelzés, így a látássérült utasok balesetveszélynek vannak kitéve ezeken a helyeken. Noha egységes nemzetközi szabvány e körben nincsen, Európa nagyvárosaiban2 számos jól használható megoldást dolgoztak ki e problémára.
A BKV Zrt. honlapjával kapcsolatosan 2009. november 20-án tartott egyeztetést a cég, melyen a meghívottaknak, többek között a látássérültek szervezeteinek bemutattak egy új honlapot és egy ezen belül aloldalként elhelyezett, „szegregált” akadálymentes változatot. Az egyeztetésen megjelent az Informatika a Látássérültekért Alapítvány ügyvezető helyettese, illetve a Vakok és Gyengénlátók Közép-Magyarországi Regionális Egyesületének munkatársa, az MVGYOSZ elnökségének tagja, akik fenntartásaikat fejezték ki az elkülönített akadálymentes honlappal kapcsolatosan, illetve az alapítvány néhány napon belül a jelen lévő – BKV által megbízott – szakemberek kérésére elkészítette a honlap hozzáférhetőségi tanulmányát, melyet elektronikus úton meg is küldtek a cégnek. A tanulmányra semmilyen válasz nem érkezett, pedig a megbeszélésen kifejezetten kérték a megjelenteket az oldal tesztelésére. Az elnök szerint az eredeti és az akadálymentes honlap sem felelt meg a W3C WCAG2.0 webszabványnak, melyet az Európai Unió is ajánl – nem csupán a látássérültek számára – hozzáférhető honlapok elkészítéséhez.
A 2009 novemberében bemutatott honlap ma már a BKV hivatalos honlapja, melynek használata a látássérültek számára még a meglévő akadálymentes változat ellenére is nehezített, illetve ez az aloldal nem tartalmaz minden, az eredeti honlapon elérhető információt. A honlap nem csupán a vak és gyengénlátó felhasználók számára okoz problémákat a használat során, hanem sok más felhasználói csoport számára is kényelmetlen vagy nehezített annak kezelése és a szükséges információk megtalálása (így például a menetrendeknek, a megállók listáinak felolvastatása).
A fentiekkel összefüggésben utalt az elnök arra is, hogy érdekvédelmi szervezetként elvi szinten is ellenzik a szegregált, elkülönítetten látássérültek számára kifejlesztett honlapok, illetve aloldalak létrehozását, mivel a látásfogyatékos személyek esélyegyenlősége e téren akkor valósulhat meg, ha a honlapok tartalma általában véve úgy készül el, hogy az a vakok és gyengénlátók számára is hozzáférhető legyen a megfelelő ernyőolvasó és nagyító szoftverekkel. Emellett általános probléma a szegregált honlapokkal, aloldalakkal, hogy az akadálymentes felület frissítését az üzemeltetők elhanyagolják, illetve arra eleve nem töltenek fel minden, a nem akadálymentes oldalon megtalálható információt.
Az elnök a szövetség tapasztalatait összefoglalva kifejtette, hogy a megállók előzetes bemondása csak a BKV újabb járművein megoldott, bár itt is előfordulnak hiányosságok, a régebbi járműveken a tájékoztatás igen gyakran elmarad. Szinte teljesen megoldatlan a járatra várakozó utasok hangos tájékoztatása a beérkező járat számáról, valamint a megállóban hozzáférhető menetrendi információkról. Nem megoldott a peronok irányának követését, a járművek ajtajának, valamint a mozgólépcsőknek, kijáratoknak a megtalálását segítő taktilis jelzések elhelyezése, továbbá a járművek döntő többségén és a megállókban a vizuális jelzések nem felelnek meg a gyengénlátók igényeinek. A BKV Zrt. honlapja a látássérült felhasználók számára csak részben és nehezítetten használható.
A szövetség elnöke a BKV-val történt egyeztetések pozitív hozadékaként említette, a tapintható vonaltérképek és pontírású feliratok elhelyezését a 2-es metró vonalán. 
A BKV Zrt. vezérigazgatójának az utastájékoztatással összefüggésben kialakított álláspontja szerint a társaság 2008-ban úgy határozott, hogy kis mértékben változtat a járműveken addig megszokott utastájékoztató hangszövegek információ tartalmán. Ezen változtatásokra elsősorban azért volt szükség, mert az idősebb járműveken üzemelő kijelző- és hangbemondó rendszerek memóriakapacitása a sorozatos forgalmi változások kapcsán túl kicsinek bizonyult, abban a szükséges hangbemondásokat teljes körűen elhelyezni nem lehetett, azaz az egyes járművek memóriájába vagy 15-20 viszonylatot lehet beprogramozni teljes átszállási hanganyaggal, vagy annak hiányában akár 40-50 viszonylatot is.
A 2008-as módosítások lényege abban állt, hogy a járművek minél több viszonylaton tudják megjeleníteni a legszükségesebb információkat, és ezért került sor azon változtatásra, amelynek eredményeképpen a járműfedélzeti utastájékoztatásban az átszállási lehetőségeket a korábbiaktól eltérő módon közölték, a bemondásokban csak a legfontosabb és hosszú távon is stabil gyorsvasúti, valamint távolságibusz-kapcsolatok kerültek bemondásra.
A hangbemondások körében eszközölt változtatás tette lehetővé, hogy a járműfedélzeti rendszerek memóriája a korábbinál több járatot tartalmazhasson, ami a vezérigazgató álláspontja szerint, a jelenlegi járműgazdálkodási körülmények között fokozottan szükséges.
A társaság részben a fenti probléma orvoslására megkezdte utastájékoztató rendszereinek integrált fejlesztését. A tervezés során fokozottan figyelembe vették az esélyegyenlőségi szempontokat. A fejlesztés kiemelten legfontosabb eszköze a FUTAR projekt, melynek műszaki tartalmában külön nevesítették azokat az elvárásokat, amelyeket a bevezetésre kerülő rendszernek az esélyegyenlőség szempontjai alapján teljesítenie kell. A közbeszerzési eljárás keretében 2010 végén kiválasztott vállalkozó jelenleg is dolgozik ezen feladatok megvalósításán.
A FUTÁR projektben jelenleg alapvetően a háttér infrastruktúra elemeinek kiépítése folyik, rádiókommunikációs rendszerek, a telephelyi adatkommunikációs rendszerek és az új diszpécserközpont került eddig kialakításra.
Az utasok tájékozódását érintő legfontosabb járműfedélzeti fejlesztések jelenleg a típusonkénti kiviteli tervek készítési fázisában tartanak. A FUTAR projekt a fővárosban 225 db hangosítással is rendelkező közterületi utastájékoztató kijelző telepítésével fogja biztosítani a 86-os autóbuszvonalon korábban bevezetett – de annál jóval magasabb műszaki színvonalú – megállóhelyi tájékoztató rendszer kiépítését. Az esélyegyenlőség feltételeinek optimális biztosítása végett a rendszer funkcióinak pontosítása céljából felvette a társaság a kapcsolatot a Magyar Vakok és Gyengénlátók Országos Szövetségével, így a kialakításra kerülő rendszer az ő javaslataik figyelembe vételével fogja biztosítani a közterületi kijelzőkön megjelenő információk akusztikus megjelenítését, valamint a járművek eddiginél jobb azonosíthatóságát a megállóhelyeken. Amiatt, hogy a mindmáig üzemeltetett, többségükben igen kezdetleges járműfedélzeti rendszerekben fokozatosan ellehetetlenült az átszállási lehetőségek akusztikus közlése, a bevezetendő új rendszerrel kapcsolatban kiemelt elvárásként fogalmazta meg a cég, hogy az magas színvonalon legyen képes megvalósítani ezt a hiányolt funkciót. A FUTÁR projekt jelenleg érvényben lévő ütemterve alapján a teljes villamos-, trolibusz- és autóbusz-hálózatra a rendszer 2012. év közepére épül ki.
A BKV Zrt. honlapja vonatkozásában, kitért arra, hogy az új honlap bevezetését megelőzően széles körű szakmai egyeztetést végzett a társaság, melynek során igyekeztek figyelembe venni az összes érintett szervezet véleményét. Segítségükkel sikerült egy olyan weboldalt elkészíteni, mely a legtöbb felhasználó számára egyformán könnyű tájékozódást, a társaság részére pedig gyors és rugalmas tájékoztatási fórumot biztosít. Ennek rendelte alá a társaság a projekt előrehaladása alatt felmerülő igényeket. Az elsődleges cél az volt, hogy a lehető legszélesebb körben – így a fogyatékossággal élőknek is – tudjon a BKV elérhető és megfelelő tájékoztatást adni. 
A vezérigazgató álláspontja szerint is vannak még további fejlesztési lehetőségek, azonban azt mindenképp bíztató jelnek értékeli, hogy a Magyar Tartalomipari Szövetség a 2010-ben 10. alkalommal megrendezett, a hazai online és multimédia szakma digitális tartalomfejlesztési gyakorlatát bemutató e-Festival versenyen való részvételre felkérte a társaságot és a közérdekű információszolgáltatás kategóriában a BKV honlapját ítélte legjobbnak, amivel elnyerte a Felhasználóbarát Honlap kitüntető címet.
A cég a W3C szervezet vonatkozó útmutatójának, a Web Content Accessibility Guidelines-nak (WCAG) az előírását vette figyelembe, amikor az oldal akadálymentes verziójának létrehozása mellett döntött.
A vezérigazgató álláspontja szerint valamely honlap akkor minősíthető akadálymentesnek, ha annak tartalma a számítógépet használó fogyatékos személy számára közvetlenül érzékelhető, érthető és értelmezhető, illetve, ha ugyanez megfelelő kiegészítő eszközök, berendezések, perifériák, valamint számítógépes programok, segédprogramok segítségével elérhető. Az akadálymentes honlap nem tartalmazhat ún. kereteket, mozgó ábrát, felugró ablakot, vagy más olyan elemet, amelyet a képernyő olvasó, fordító, vagy képernyőnagyító programok nem tudnak kezelni. Ezzel kapcsolatban a vezérigazgató hangsúlyozta, hogy a számtalan előnye miatt széles körben alkalmazott pdf formátumú, de a szöveget karakter alapon tartalmazó dokumentumok is megfelelőnek minősülnek, ezeket a felolvasóprogramok többsége képes kezelni. Szintén mértékadónak tekinti a BKV, hogy többek között az EU soros elnökség honlapjának akadálymenetes verziója3 és a Láthatatlan Kiállítás honlapja4 is ugyanazt a szabványt követi, mint a cégé. A vezérigazgató kiemelte, hogy a www.nemakadaly.hu kifejezetten esélyegyenlőséggel, akadálymentesítéssel foglalkozó weboldal, mely hasonlóképp a külön verziót használja.
A vezérigazgató tájékoztatott, hogy az akadálymentes verziót nem tekinti a BKV és nem is nevezi „szegregált” oldalnak, hanem a www.bkv.hu valamennyi aloldalával egyenértékű, de speciális igényeket kielégítő részeként kezeli, ahogyan például a szintén eltérő célokat szolgáló mobilverziót is.
A weboldalon az akadálymentes verzió oldalain található valamennyi információ automatikusan generálódik, ugyanakkor, amikor a szerkesztőfelületen a cikkeket létrehozzák vagy módosítják, tehát minden információ, ami a honlap többi, nem akadálymentes, de az ilyen segítségre nem szoruló többség számára biztosított oldalon megjelenik, az ezzel egyidejűleg az akadálymentes oldalakra is felkerül. Azok a plakátok, hirdetések, melyek nem szöveg formátumban, hanem például képként jelennek meg, valóban nem tehetők akadálymentessé, de ezek inkább marketing típusú anyagok, nem a közösségi közlekedéshez szorosan köthető információk, ugyanakkor ezeknél is törekszik a cég a tartalom minél szélesebb körű közlésére. E szempontból az egyedüli komoly hiányossága – a Vezérigazgató álláspontja szerint – az oldalnak, az utazástervező alkalmazás, mely flash alapon működik, így akadálymentesítve nem jeleníthető meg, bár ezen alkalmazás számos más okból, jellegénél fogva is megkívánja a látás képességét. Erre vonatkozóan is vannak fejlesztési elképzelései a cégnek, azonban azok megvalósulásához szintén elengedhetetlen feltétel a FUTAR projekt által biztosított lehetőségek elérhetővé válása, így a tervek szerint ahhoz kötve újítja meg ilyen magas szinten az utazástervezőt a cég.
A vezérigazgató összefoglalva az eddigieket kifejtette, hogy a felvetett hibákat olyan módon igyekezett orvosolni a BKV, hogy a legfontosabb problémákat soron kívül megvalósította:
Az oldalon a menetrendek mellett az aktuális forgalmi változások is láthatóak.5 Honlaptérképet hoztak létre, a legördülő menüket úgy módosították, hogy rákattintva „gördülés nélkül” is működjön. Valamennyi laptáblát feltölti a cég html formátumban is, annak ellenére, hogy ez a nemzetközi ajánlások szerint nem kritériuma az akadálymentességnek, sőt a nemzetközi példákban ez nem szokásos eljárás, ott szinte kizárólag pdf formátumú dokumentumokat találni. További intézkedésként alternatív szöveget helyeznek el a képekhez, a betűméretet, stílust egységesítik, a betűméret nagyításának lehetőségét biztosítják.
A vezérigazgató álláspontja szerint a társaság minden tőle telhető intézkedést megtett, illetve fejlesztést megvalósított, ami azt szolgálja, hogy az oldal megfelelően akadálymentes legyen mindamellett, hogy egyformán szolgálja minden látogató számára az általa elérhető lehető legkönnyebb és leggyorsabb formában a szükséges információ megtalálását.
Budapest Főváros főpolgármestere a beadvánnyal kapcsolatban a BKV Zrt. vezérigazgatójának válaszához hasonló tartalmú levelében arról tájékoztatott, hogy a BKV Zrt. 2008-ban valóban úgy határozott, hogy kis mértékben változtat a járművein addig megszokott utastájékoztató hangszövegek információtartalmán. Ezen változtatásokra elsősorban azért volt szükség, mert az idősebb járműveken üzemelő kijelző- és hangbemondó rendszerek memóriakapacitása a sorozatos forgalmi változások kapcsán túl kicsinek bizonyult, abban a szükséges hangbemondásokat teljes körűen elhelyezni nem lehetett.
A főpolgármester is felhívta a figyelmemet az utastájékoztató rendszer integrált fejlesztése kapcsán a FUTÁR projektre, melyben jelenleg alapvetően a háttér infrastruktúra elemeinek kiépítése folyik, a rádiókommunikációs rendszerek, a telephelyi adatkommunikációs rendszerek és az új diszpécserközpont került eddig kialakításra.
Tájékoztatott az utasok tájékozódását érintő legfontosabb járműfedélzeti fejlesztésekről, melyek jelenleg a típusonkénti kiviteli tervek készítési fázisában tartanak. 
Összegezett álláspontja szerint a főváros minden tőle telhető intézkedést megtett a fogyatékossággal élő utasok biztonságos és kényelmes közlekedésének biztosításáért.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg. 
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés l) pontja és a 18. § (2) bekezdésének e) pontja alapján az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak, ezen belül közszolgáltatást végző szervnek minősül – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – a jogszabályban közszolgáltatásként megjelölt tevékenységet végző szervezet. 
A fentiek alapján a korábbi ombudsmani gyakorlattal összhangban közszolgáltatást végző szervek körébe tartoznak a közlekedési társaságok, amelyekre az ombudsman vizsgálati jogosultsága – az Ajbt. hatásköri szabályai értelmében – egyértelműen kiterjed.

II. Az alkotmányos alapjogok és alapelvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa következetesen, zsinórmértékként támaszkodott az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazta az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
Magyarország Alaptörvényének és Ajbt. hatályba lépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait.6
1. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint a Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság már működése első éveiben elvi éllel állapította meg, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára.
Az irányadó alkotmánybírósági gyakorlat szerint a jogállamiság elvéből folyó követelmény a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket5. A közigazgatás törvényessége akkor valósul meg, ha jogilag szabályozott eljárási keretek között működik, a jogkorlátozásra adott felhatalmazást pedig törvényi szinten pontosan kell meghatározni. Nem hagyható figyelmen kívül továbbá, hogy a kiszámíthatóság – beleértve az egységes jogalkalmazást – és az eljárási garanciák biztosítása szorosan összekapcsolódik az egyes alanyi alapjogok, szabadságjogok védelmével, mintegy kölcsönösen feltételezik egymást.
A határidők a jogilag szabályozott eljárások olyan elemei, amelyek általában az eljárások, ezen belül különösen egyes eljárási cselekmények lefolytatása, illetőleg bizonyos jogosultságok gyakorlása vagy kötelezettségek teljesítése ésszerű időn belül való befejezését írják elő; megakadályozzák az eljárások parttalanná válását, ugyanakkor biztosítják – többek között – az alapjogok gyakorlásának lehetőségét. [23/2005. (VI. 17.) AB határozat]
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB határozat] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
2. Az Alaptörvény II. cikke az emberi méltósághoz való jogot egyértelműen mint alapvető jogot határozza meg, melytől senkit sem lehet önkényesen megfosztani.
A emberi méltóság az emberi élettel eleve együtt járó minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő. Az egyenlő méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdés) az élethez való joggal egységben azt biztosítja, hogy ne lehessen emberi életek értéke között jogilag különbséget tenni. Emberi méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétől, illetve állapotától, és attól is, hogy emberi lehetőségéből mennyit valósított meg, és miért annyit.
Az Alkotmánybíróság az emberi méltósághoz való jogot az ún. általános személyiségi jog egyik megfogalmazásának is tekinti. A modern alkotmányok, illetve alkotmánybírósági gyakorlat az általános személyiségi jogot különféle aspektusaival nevezik meg: pl. a személyiség szabad kibontakoztatásához való jogként, az önrendelkezés szabadságához való jogként, általános cselekvési szabadságként, avagy a magánszférához való jogként. Az általános személyiségi jog „anyajog”, azaz olyan szubszidiárius alapjog, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a bíróságok minden esetben felhívhatnak az egyén autonómiájának védelmére, ha az adott tényállásra a konkrét, nevesített alapjogok egyike sem alkalmazható. Az általános személyiségi jognak fontos elemét képezi az önrendelkezés szabadsága, az önrendelkezéshez való jog, amely – mint az összes ún. különös személyiségi jog – elsősorban az egyén autonómiáját, döntési szabadságát védi.
3.  Az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdése szerint „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja”.
A két évtizedes, töretlen alkotmánybírósági gyakorlat rögzíti, hogy a hátrányos megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként kell kezelnie. Ez azt jelenti, hogy a jogosultságok és kedvezmények elosztása nem feltétlenül kell hogy egyenlő legyen, de a döntéshozatal során minden érintett szempontjait azonos tisztelettel és körültekintéssel  kell mérlegre tenni. Az Alkotmánybíróság kifejtette azt is, hogy alkotmányellenes megkülönböztetésről csak akkor lehet szó, ha a jogszabály egymással összehasonlítható, a szabályozás szempontjából azonos csoportba tartozó jogalanyok között tesz különbséget anélkül, hogy annak alkotmányos indoka lenne. Alkotmányellenes megkülönböztetés mindezek alapján csak akkor állapítható meg, ha összehasonlítható helyzetben lévő személyek között tesz a jogalkotó olyan különbségtételt, amely alapjogsérelmet okoz, illetőleg azzal az egyenlő méltóság alkotmányos követelményét sérti. Nem minősül azonban megengedhetetlen megkülönböztetésnek, ha a jogi szabályozás eltérő jogalanyi körre vonatkozóan állapít meg eltérő rendelkezéseket.
Ahogy azt korábban már kifejtettem,7 álláspontom szerint a hátrányos megkülönböztetés alkotmányos tilalmát nem csupán – közvetlen vagy közvetett – tevőleges magatartás (beavatkozás), azaz hatósági döntés, eljárás sértheti. Az állam, a jogalkalmazó hatóság vagy közszolgáltatást végző szerv, mulasztással is olyan jogi helyzetet hozhat létre, amely hatásában alkalmas arra, hogy sértse a hátrányos megkülönböztetés, az egyenlő méltóságú személyként való kezelés tilalmát.
4. Az esélyegyenlőség előmozdításának kötelezettségével kapcsolatban érdemes kiemelni, hogy „a társadalom egyes tagjai javára történő pozitív diszkrimináció, az egyenlő feltételek, az esélyegyenlőség biztosítása nemcsak megengedett, hanem a modern alkotmányos államtól el is várható, mind a szociális, mind a testi és lelki különbségekből adódó hátrányok enyhítése terén. Ebben a folyamatban az egyenjogúsági célokhoz tilalmak társulnak: a nemzetközi dokumentumok, s az államok belső jogszabályai tehát nemcsak kinyilvánítják a nemek, vallásfelekezetek stb. közötti egyenjogúság követelményét, hanem ennek biztosítékaként – gyakran büntetőjellegű – diszkrimináció-tilalmakat is felállítanak. Más szóval tehát mára az egyenjogúság fogalmának egyrészt bizonyos társadalmi csoportok előnyös megkülönböztetése, illetőleg annak elvárhatósága, másrészt pedig a hátrányos megkülönböztetés tilalma ad korszerű tartalmat.”
Kiemelendő a pozitív diszkrimináció fogalmával kapcsolatban kialakított alkotmánybírósági gyakorlat, mely szerint „az azonos méltóság jogából esetenként következhet olyan jog is, hogy a javakat és esélyeket mindenki számára (mennyiségileg is) egyenlően osszák el. De ha valamely – az alkotmányba nem ütköző – társadalmi cél, vagy valamely alkotmányos jog csakis úgy érvényesíthető, hogy e szűkebb értelemben vett egyenlőség nem valósítható meg, akkor az ilyen pozitív diszkriminációt nem lehet alkotmányellenesnek minősíteni […] a pozitív diszkrimináció korlátjának a tágabb értelemben leírt, tehát az egyenlő méltóságra vonatkoztató megkülönböztetés tilalma, illetve az alkotmányban pozitívan megfogalmazott alapjogok tekintendők. Bár a társadalmi egyenlőség, mint cél, mint társadalmi érdek, megelőzhet egyéni érdekeket, de nem kerülhet az egyén alkotmányos jogai elé.”
A hátrányos megkülönböztetés tilalma és az esélyegyenlőség biztosítása, előmozdítása az állam számára eltérő jellegű, de szorosan összekapcsolódó feladatot, kötelezettséget jelent. A jogegyenlőség megteremtése, az egyenlő méltóságú személyként kezelés biztosítása elsődleges állami kötelezettség, míg az esélyegyenlőség elősegítése az állam részéről egy jogi lehetőséget biztosít. Lehetőséget, ugyanakkor bizonyos, valamely tulajdonságuk (pl. életkor, betegség, testi fogyatékosság) miatti sajátos, kiszolgáltatottabb helyzetük miatt objektíve hátrányba kerülő személyek csoportjainál az állami beavatkozás nem fakultatív feladat: az állam itt köteles hatékony lépéseket tenni az eredendően és súlyosan egyenlőtlen helyzet felszámolására. A speciális, objektíve hátrányos helyzetben lévő jogalanyok számára ugyanis csak az esélyegyenlőtlenség kiküszöbölését célzó állami kötelezettségvállalás, többletjogok biztosítása teremthet lehetőséget az egyenlő esélyekre.
Az alkotmánybírósági gyakorlat szerint az állam szabadságot élvez abban, hogy milyen módon, milyen jogi, normatív és anyagi eszközökkel teljesíti az esélyegyenlőség előmozdítására vonatkozó alkotmányos kötelezettségét, mint államcélt: figyelembe kell venni és mérlegelni lehet az eszközök megválasztásában az állam teherbíró képességét. Éppen erre figyelemmel a fogyatékossággal élő személyek valódi esélyegyenlőségének megteremtése ezért elsősorban hosszú távú, fokozatos, de folyamatos és következetes feladatként írható le a jogalkotás és a jogalkalmazás valamennyi szereplője számára.
5. Az Alaptörvény XXVII. cikkének (1) bekezdése szerint mindenkinek, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén, joga van a szabad mozgáshoz és tartózkodási helye szabad megválasztásához.
 Az Alkotmánybíróság a 60/1993. (XI. 29.) AB határozatában kimondta, hogy „a magyar Alkotmány a közlekedés szabadságát külön nem nevesíti, de a szabad mozgáshoz való jog magában foglalja a járművön vagy járművel és anélkül való helyváltoztatás, a közlekedés szabadságát”. A szabad mozgáshoz való jog nem korlátozhatatlan jog, a jogalkotó elsősorban a közúti közlekedés résztvevői életének és biztonságának védelme érdekében meghatározza azokat a szabályokat, amelyek a közúti közlekedésben részt vevő személyekre vonatkoznak. [Vö. 3/21998 (II.11.) AB határozat]
Az Alkotmánybíróság 66/1991. (XII. 21.) AB határozatában kiemelte, hogy a személyes szabadság alkotmányos alapjogát törvény az Alkotmány megengedő rendelkezése folytán korlátozhatja. Az egyes korlátozható rendelkezések azonban csak akkor fogadhatók el alkotmányszerűnek, ha az általuk elérni kívánt és alkotmányosan elismert célhoz képest a korlátozás szükségszerű és arányos. E követelmény az Alaptörvény IV. cikk (1) bekezdésének és az alapvető jogok lényeges tartalmának korlátozását tiltó I. cikk (3) bekezdésének egymásra vonatkoztatásán alapul.
Az Alkotmánybíróság megítélése szerint a személyes szabadsághoz való jog és a mozgásszabadsághoz való jog egymásra vonatkoztatása alapján a személyes szabadsághoz való jog érdemben felhívható valamennyi, a mozgás és a helyváltoztatást is korlátozó jogszabály alkotmányossági megítéléséhez. A mozgásszabadsághoz való jog a személyes szabadsághoz való joggal együttesen is értelmezhető. [46/1994. (X. 21.) AB határozat]

III. Az ügy érdeme tekintetében
Vizsgálatom kiindulási pontja, hogy a BKV Zrt. villamos, busz- és trolibusz járatain működő utastájékoztatási rendszere biztosítja-e megfelelően a vak és gyengénlátó utasok szabad mozgáshoz való jogát, és megfelel-e a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és az esélyegyenlőség előmozdítása alkotmányos követelményének, továbbá a vizsgálat célja volt feltérképezni a tömegközlekedési vállalat infokommunikációs akadálymentesítési gyakorlatát. 

1. A CRPD vonatkozó megállapításai
A preambulum szerint az Egyezmény részes államai elismerik, hogy bárkinek a fogyatékosság alapján történő hátrányos megkülönböztetése8 az emberi személy veleszületett méltóságának és értékének megsértése. Aggodalmukat fejezik ki amiatt, hogy a különböző okmányok és kötelezettségvállalások ellenére a fogyatékossággal élő személyek továbbra is akadályokkal szembesülnek a társadalomban való egyenlő részvételük során, és amiatt, hogy emberi jogaik a világ valamennyi táján sérülnek. 
A „fogyatékosság alapján történő hátrányos megkülönböztetés”-t az alábbiak szerint definiálja:  a fogyatékosságon alapuló bármilyen különbségtételt, kizárást vagy korlátozást jelent, amelynek célja vagy hatása valamennyi emberi jog és alapvető szabadság másokkal azonos alapon történő elismerésének, élvezetének vagy gyakorlásának csorbítása vagy semmibe vétele a politikai, a gazdasági, a szociális, a kulturális, a civil élet terén, vagy bármely egyéb területen. Ez a hátrányos megkülönböztetés minden formáját magában foglalja, egyebek között az ésszerű alkalmazkodás megtagadását.
A részes államok továbbá kötelezettséget vállalnak az egyezmény aláírásával arra, hogy biztosítják és elősegítik valamennyi alapvető emberi jog és szabadság teljes megvalósulását valamennyi fogyatékossággal élő személy számára, a fogyatékosság alapján történő bármiféle hátrányos megkülönböztetés nélkül. Ennek érdekében a részes államok vállalják, hogy meghoznak minden megfelelő jogalkotási, közigazgatási és egyéb intézkedést a jelen Egyezményben foglalt jogok végrehajtása érdekében; megtesznek minden megfelelő intézkedést, ideértve a jogalkotási lépéseket a fogyatékossággal élő személyek hátrányos megkülönböztetését tartalmazó törvények, rendelkezések, szokások és gyakorlat módosítása vagy eltörlése érdekében; kutatásokat és fejlesztéseket valósítanak meg vagy segítenek elő az egyetemesen tervezett áruk, szolgáltatások, eszközök és létesítmények vonatkozásában, amelyek a lehető legkisebb változtatással és anyagi ráfordítással megfelelnek a fogyatékossággal élő személyek speciális igényeinek, elősegítve felhasználhatóságukat és használatukat, valamint elősegítik az egyetemes tervezést a szabványok és irányelvek kidolgozása során.
A hozzáférhetőséggel kapcsolatban az Egyezmény rögzíti, hogy a fogyatékossággal élő személyek önálló életvitelének és az élet valamennyi területén történő teljes körű részvételének lehetővé tétele érdekében a részes államok megfelelő intézkedéseket tesznek, hogy másokkal azonos alapon biztosítsák a fogyatékossággal élő személyek számára a fizikai környezethez, a közlekedéshez, az információhoz és kommunikációhoz, beleértve az információs és kommunikációs technológiákat és rendszereket, valamint más, nyilvánosan hozzáférhető vagy rendelkezésre álló lehetőségekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférést, mind városi, mind vidéki területeken. Ezek az intézkedések, amelyek magukban foglalják a hozzáférési akadályok és korlátok beazonosítását és felszámolását, többek között a következőkre vonatkoznak:
1) épületek, utak, közlekedés és más bel- és kültéri létesítmények, így iskolák, lakóházak, egészségügyi létesítmények és munkahelyek;
2) információ, kommunikáció és egyéb szolgáltatások, köztük az elektronikus szolgáltatások és segélyhívó szolgáltatások.
A részes államok szükséges intézkedéseket hoznak továbbá:
a)	a nyilvánosság számára nyitva és rendelkezésre álló létesítmények és szolgáltatások hozzáférhetősége érdekében bevezetett minimális szabványok és irányelvek alkalmazásának fejlesztésére, hatályba léptetésére és ellenőrzésére;
d)	más megfelelő segítségnyújtási és támogatási formák előmozdítására a fogyatékossággal élő személyek információhoz való hozzáférésének biztosítása érdekében;
e)	akadálymentes információs és kommunikációs technológiák és rendszerek tervezésének, fejlesztésének, előállításának és terjesztésének korai szakaszban történő elősegítésére annak érdekében, hogy ezek a technológiák és rendszerek hozzáférhetővé tétele minimális költséggel járjon9.

2. A BKV Zrt. infokommunikációs akadálymentesítési gyakorlata
A Fot. 4.§ hc) pontja értelmében az információ egyenlő eséllyel hozzáférhető akkor, ha az mindenki, különösen a mozgási, látási, hallási, mentális és kommunikációs funkciókban sérült emberek számára kiszámítható, értelmezhető és érzékelhető, az ahhoz való hozzájutás pedig az igénybevevő számára akadálymentes.
A törvény 6. §-a alapján a fogyatékos személy számára biztosítani kell az egyenlő esélyű hozzáférés lehetőségét a közérdekű információkhoz, továbbá azokhoz az információkhoz, amelyek a fogyatékos személyeket megillető jogokkal, valamint a részükre nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatosak.
A 7. § (2) bekezdés kimondja, hogy az információs társadalom nyújtotta lehetőségek erősítik az esélyegyenlőséget a fogyatékos személyek számára. A fogyatékos személyt az információs esélyegyenlőség megilleti az információs társadalmi szolgáltatások igénybevételekor. 
A fogyatékos személy éppen fogyatékossága okán nehezebben jut információkhoz, vagy a mások számára hozzáférhető, értelmezhető információ számára nehezebben értelmezhető. Ezért kell kiemelni a közérdekű és a mindennapi életet szolgáló információkhoz való hozzájutás biztosítását, hiszen ezek hiányában a fogyatékos személy jogaiban korlátozott lesz. Amennyiben a fentiek nem teljesülnek sérül a szolgáltatáshoz történő hozzáférés egyenlő esélye. A vakok és gyengénlátók komoly erőfeszítések árán tudnak csak tájékozódni, s ez a tény nem csak a saját, de a fogyatékossággal élők hozzátartozóinak, családtagjainak életlehetőségeit is korlátozza.
Tekintettel arra, hogy fellépésemet követően a BKV honlapjának fejlesztése megtörtént – akadálymentesített struktúrában elkészített, a gyengénlátók számára erős kontraszttal kialakított és a vakok számára megfelelő programozási megoldásokkal támogatott a honlap – e tekintetben további intézkedést nem kezdeményezek. 

3. A BKV Zrt. utastájékoztató rendszere
A Fot. 2. § (3) bekezdése értelmében a tervezési, döntési folyamatok során kiemelten kell kezelni a fogyatékos személyek sajátos szükségleteit, és figyelemmel kell lenni arra, hogy a fogyatékos személyek a bárki által igénybe vehető lehetőségekkel csak különleges megoldások alkalmazása esetén élhetnek.
A Fot. 4. § h) pontja a fentieken kívül rögzíti azt is, hogy a szolgáltatás egyenlő eséllyel hozzáférhető akkor, ha igénybevétele – az igénybe vevő állapotának megfelelő önállósággal mindenki, különösen a mozgási, látási, hallási, mentális és kommunikációs funkciókban sérült emberek számára akadálymentes, kiszámítható, értelmezhető és érzékelhető. 
A törvény 5. § (1) bekezdése szerint, a fogyatékos személynek joga van a számára akadálymentes, továbbá érzékelhető és biztonságos épített környezetre.
E jog vonatkozik különösen a közlekedéssel és az épített környezettel kapcsolatos tájékozódási lehetőségekre.
A törvény 8. §-a előírja, hogy a közlekedési rendszereknek, továbbá a tömegközlekedési eszközöknek, utasforgalmi létesítményeknek – beleértve a jelző- és tájékoztató berendezéseket is – alkalmasnak kell lenniük a fogyatékos személy általi biztonságos igénybevételre.
Ezeknek a feltételeknek fokozatosan, de legkésőbb 2010. január 1-jéig kell, hogy a közlekedési rendszerek, tömegközlekedési eszközök, utasforgalmi létesítmények, jelző- és tájékoztató berendezések megfeleljenek.
A törvény tehát általános követelményeket fogalmaz meg. A közlekedési rendszerek átalakítását, fejlesztését 2010-ig kell olyan mértékben fejleszteni, hogy az a törvényben meghatározott jogokat biztosítsa.
A fentieket összegezve megállapítom, hogy a BKV Zrt. hangos utastájékozatási rendszere nem biztosított teljeskörűen, a teljes villamos-, trolibusz- és autóbusz-hálózaton, így nincs lehetőség arra, hogy az általuk nyújtott szolgáltatás a vak és látássérült utasok számára egyenlő eséllyel hozzáférhető legyen, azt az érintettek önállóan, kiszámítható, értelmezhető és érzékelhető módon igénybe tudják venni. Az egyenlő hozzáférést biztosító környezet hiánya egyúttal az Ebktv. 8. § g) pontja – és egyéb rendelkezései alapján is – a fogyatékos, ezen belül a vak és látássérült személyeknek a törvény 9. §-ában10 meghatározott folyamatos, közvetett és hátrányos megkülönböztetését okozza.
Kétségtelen, hogy a FUTÁR projektnek is köszönhetően jelentős előrelépések történtek, és a közlekedési vállalat a már működő, régebbi egységeket fokozatosan teszi alkalmassá a vak és látássérült utasok számára, azonban mindez a törvényben meghatározott határidőhöz képest jelentős késedelemben történik. Utalni szeretnék arra is, hogy a hangos utastájékoztatás megvalósítására, az egyenlő hozzáférés megteremtésére számos működő példát mutatnak hazánk egyes nagyobb városai (pl. Szolnok, Pécs) is. 
Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy a közlekedési rendszerek átalakítására, fejlesztésére előírt törvényi határidő túllépése a jogállamiság elvével és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, a látássérült illetve vak utasok vonatkozásában az emberi méltósághoz való joggal, a szabad mozgáshoz való joggal összefüggő visszásságot okoz, illetőleg sérül az egyenlő bánásmód követelménye, de a tapasztalt állapot az esélyegyenlőség biztosítására vonatkozó kötelezettség tekintetében is állandósítja a visszásságot.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása és bekövetkeztük lehetőségének jövőbeni megelőzése érdekében, az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a BKV Zrt. vezérigazgatójánál, hogy
– tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az akusztikus utastájékoztató rendszer további fejlesztésével a vak és látássérült utasok az egyenlő esélyű hozzáférés követelményének megfelelően vehessék igénybe a BKV Zrt. villamos, busz és trolibusz járatait;
– a rendszer fejlesztése érdekében vegye fel a kapcsolatot a vakok és látássérültek érdekeit védő szervezetekkel, akik javaslatokkal szolgálhatnak és a módszer tesztelésében segítséget tudnak nyújtani. 
Felhívom továbbá a BKV Zrt. vezérigazgatójának figyelmét arra, hogy folyamatosan gondoskodjon a közlekedési vállalat honlapjának akadálymentes változata tartalmának rendszeres frissítéséről. 

Budapest, 2012. október

Prof. Dr. Szabó Máté sk.
Melléklet: Lábjegyzet
1 18. § (1) Az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, kötelező tagság alapján működő köztestület, a Magyar Honvédség, rendvédelmi szerv, közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, közjegyző, megyei bírósági végrehajtó, önálló bírósági végrehajtó vagy közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
2 lásd pl. Bécs, London stb.
3 http://wca.eu2011.hu
4 http://www.lathatatlan.hu
5 így például a breaking news (rendkívüli hír), és az épp érvényben lévő előre tervezett változások.
6 Lásd ezzel összefüggésben az X/2349/2012. AB határozatot, mely szerint „[…] Az egyes intézményekről, alapelvekről és rendelkezésekről kialakított értelmezése a határozataiban található meg. Az Alkotmánybíróságnak azokra az alapértékekre, emberi jogokra és szabadságokra, továbbá alkotmányos intézményekre vonatkozó megállapításai, amelyek az Alaptörvényben nem változtak meg alapvetően, érvényesek maradnak. Az előző Alkotmányon alapuló alkotmánybírósági döntésekben kifejtett elvi jelentőségű megállapítások értelemszerűen irányadók az Alaptörvényt értelmező alkotmánybírósági döntésekben is. Ez azonban nem jelenti az előző Alkotmányon alapuló határozatokban kifejtettek vizsgálódás nélküli, mechanikus átvételét, hanem az előző Alkotmány és az Alaptörvény megfelelő szabályainak összevetését és gondos mérlegelést kíván. Ha az összevetésnek az az eredménye, hogy az alkotmányjogi szabályozás változatlan vagy jelentős mértékben hasonló, az átvételnek nincs akadálya. Másrészt az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni.”
7 Lásd: AJB 1792/2009.
8 Vö. 3.cikk
9 Vö. 9. cikk
10 9. § Közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősül az a közvetlen hátrányos megkülönböztetésnek nem minősülő, látszólag az egyenlő bánásmód követelményének megfelelő rendelkezés, amely a 8. §-ban meghatározott tulajdonságokkal rendelkező egyes személyeket vagy csoportokat lényegesen nagyobb arányban hátrányosabb helyzetbe hoz, mint amelyben más, összehasonlítható helyzetben lévő személy vagy csoport volt, van vagy lenne.