Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-6870/2012. számú ügyben
(Kapcsolódó ügy az AJB-6390/2012.)

Előadó: dr. Fórika László
A vizsgálat megindítása
F.S.1, a Jászapáti Roma Nemzetiségi Önkormányzat (a továbbiakban JRNÖ, RNÖ) alelnöke panaszában a jászapáti polgármester viselkedését kifogásolta: a Jászapáti Városi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalában 2012. augusztus 22-én ügyfélfogadási időben találkozott a polgármesterrel, aki minősíthetetlen hangnemben és becsületsértő, méltóságsértő kifejezéseket használva2 felszólította őt az épület elhagyására. A panaszos állítása szerint F.M., a nemzetiségi önkormányzat elnöke is tanúja volt a polgármester sértő viselkedésének.
A JRNÖ elnöke külön beadványában előadta, hogy jogellenesen vonták vissza a nemzetiségi önkormányzatnak működési célra adott támogatást, mert a helyi önkormányzat a döntést a – polgármester előterjesztése alapján – kizárólag a polgármester és az alelnök közötti személyes konfliktus miatt hozta meg.
Az alelnök a korábbi panaszát azzal egészítette ki, hogy a polgármester ellenséges környezetet alakít ki körülötte: „folyamatosan zaklat, zavargat az önkormányzatból”. Ez november 15-én is megtörtént.3
A tartalmilag egymáshoz kapcsolódó panaszok alapján, az Alaptörvény XXIX. cikk (2) bekezdésében megfogalmazott, a nemzetiségi önkormányzáshoz való jog érvényesülésének a kivizsgálhatósága érdekében, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (1) és 20. § (1) bekezdései szerint vizsgálatot indítottam.
Eljárásom során tanulmányoztam a polgármester és az ügyben érintett egyik alpolgármester, valamint a területi roma nemzetiségi önkormányzat egyik tagjának nyilatkozatát, a két önkormányzat együttműködési megállapodásait. Elemeztem a JRNÖ Szervezeti és Működési Szabályzatát, a 2012. évi költségvetéséről szóló előterjesztést, a testület költségvetési határozatát, tételes költségvetését. Vizsgáltam továbbá a JRNÖ képviselőtestületének a 2012. augusztus 24-ei üléséről és az október 4-ei közgyűléséről készült jegyzőkönyveket, a helyi önkormányzat szervezeti és működési szabályzatát4, a 2012. évről szóló költségvetési rendeletét, augusztus 31-én hozott határozatait, és az erről az ülésről készült filmfelvételt. 

Az érintett alkotmányos jogok és elvek
-	A jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság, illetve a rendeltetésszerű joggyakorlás követelménye [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”];
-	az egyenlő bánásmód követelménye [Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdés: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja.”]
-	a nemzetiségi közösségek önkormányzáshoz való joga [Alaptörvény XXIX. cikk (2) bekezdés: „A Magyarországon élő nemzetiségek helyi és országos önkormányzatokat hozhatnak létre.”];
-	A nemzetiségek alapvető jogainak részletes (és garanciális) szabályait a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény tartalmazza [Alaptörvény, XXIX. cikk (3) bekezdés: „A Magyarországon élő nemzetiségek jogaira vonatkozó részletes szabályokat, valamint a helyi és országos önkormányzataik megválasztásának szabályait sarkalatos törvény határozza meg.”];
-	a helyi önkormányzat gazdasági autonómiája [Alaptörvény 32. cikk (1) bekezdés  f) pont: „A helyi önkormányzat a helyi közügyek intézése körében törvény keretei között
-	meghatározza költségvetését, annak alapján önállóan gazdálkodik.”]; 
-	az átlátható önkormányzati költségvetési gazdálkodás elve [Alaptörvény N) cikk: „(1) Magyarország a kiegyensúlyozott, átlátható és fenntartható költségvetési gazdálkodás elvét érvényesíti. (3) Az Alkotmánybíróság, a bíróságok, a helyi önkormányzatok és más állami szervek feladatuk ellátása során az (1) bekezdés szerinti elvet kötelesek tiszteletben tartani.”];
-	az adott jogszabállyal megvalósítani kívánt össztársadalmi célt és az Alaptörvényt szem előtt tartó jogértelmezés elsődlegessége [Alaptörvény 28. cikk: „A bíróságok a jogalkalmazás során a jogszabályok szövegét elsősorban azok céljával és az Alaptörvénnyel összhangban értelmezik. Az Alaptörvény és a jogszabályok értelmezésekor azt kell feltételezni, hogy a józan észnek és a közjónak megfelelő, erkölcsös és gazdaságos célt szolgálnak.”]
-	a Kormány a kormányhivatalok útján biztosítja az önkormányzatok törvényességi felügyeletét [Alaptörvény 34. cikk (4) bekezdés: A Kormány a fővárosi és megyei kormányhivatal útján biztosítja a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletét.]

Alkalmazott jogszabályok
-	az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (Áht.)
-	Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (Mhötv.)
-	a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX törvény (Njt.);
-	a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény (Jat.);
-	a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.);
-	az egyenlő bánásmódról és az esélyegyenlőség előmozdításáról szóló 2003. évi CXXV. törvény (Ebktv.);
-	a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.)
-	a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (Pp.)
-	a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének részletes szabályairól szóló 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet 

A megállapított tényállás
1. A JRNÖ 2012. augusztus 24-én tartott ülésén készült jegyzőkönyv5
Az elnök a képviselőtestületi ülés6 tárgyát így határozta meg: „Jászapáti Város Önkormányzata és Jászapáti Roma Nemzetiségi Önkormányzata közötti együttműködés békés továbbműködése”. A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Területi Roma Nemzetiségi Önkormányzat egyik jelenlévő képviselője az elnököt azzal pontosította, hogy az ülés apropója, hogy „a polgármester úr és a képviselőtestületen belül az egyik személynek nézeteltérése van.”
A polgármester a „nézeteltérés” teljes hátterét bemutatta.
Elmondta, hogy a korábbi konfliktusok, problémák megszüntetése érdekében már a kisebbségi önkormányzat megalakulása előtt megállapodott a jövőbeli együttműködés feltételeiről a nemzetiségi képviselőkkel. A polgármester – az előzetes elvárásai teljesítése fejében, viszonzásképpen, a város nevében7 – felajánlotta, hogy a JRNÖ irányító befolyást fog kapni a közmunkaprogramban.8 Többször is hangsúlyozta, hogy a városnak szüksége van a két önkormányzat közötti jó együttműködésre, s neki a Roma Nemzetiségi Önkormányzattal semmi problémája nincsen, együtt szeretne velük dolgozni, de „egy személy kivételével, ez a F. S.”A polgármester véleménye szerint F.S. közéleti szerepvállalása nem folytatható, mert magatartása szégyen a városra, a roma nemzetiségi önkormányzatra, sőt a cigányságra általában is. Saját értékítélete alapján arra a következtetésre jut, hogy a roma nemzetiségi önkormányzatnak „meg kell szabadulnia” F.S.-tól, mert így a város önkormányzata nehezen tudja elképzelni az együttműködést.9
Kiderült, hogy a polgármester ennek okait már többször elmondta a JRNÖ elnökének, de az ülésen is részletesen ismertette. F.S., a JRNÖ alelnöke kapcsán beszámolt közéleti személyhez méltatlan magatartásról10, a közmunkaprogram vezetőjének a kirúgással való megfenyegetéséről, jogellenes sztrájkra „felbujtásról”11, lopásról12, mentelmi eljárással is járó feljelentésre való rábírásról13, rágalmazásról, becsületsértésről14, erőszakos-fenyegető és jogellenes közbenjárásról15 uzsora-bűncselekményben való bűnsegédletről16.
A polgármester előadta, hogy minden felsorolt esetben egyeztetéssel, személyes konzultációval próbált az alelnök magatartására hatni, de „ez az uzsorás dolog betette a kaput. Magam részéről annyit tudok elmondani, hogy én a kisebbségi önkormányzattal úgy, hogy a S. [az alelnök] ott ül az asztalnál, a továbbiakban nem működök együtt.”
A JRNÖ elnöke ezután megkérdezte, hogy a „nagy önkormányzat” által adott költségvetési támogatásra számíthatnak-e még a megvalósítani kívánt programokhoz. A polgármester válasza: „Addig, amíg F.S. a kisebbségi önkormányzatban vezető pozíciót tölt be, addig az önkormányzat részéről javasolni fogom a képviselő társaimnak, hogy ne támogassuk a Roma Nemzetiségi Önkormányzatot.”
F.S. az ellene felhozott állításokat tagadta, visszautasította, kétségbe vonta, részben cáfolta, illetve több olyan esetet is elmondott, amikor (véleménye szerint) a polgármester magatartása volt másokat sértő.
F.S. (szavait a jelenlévő alpolgármestereknek címezve) elmondta továbbá, hogy a polgármester több alkalommal behívatta az elnököt a hivatalba, s arra akarta rábírni, hogy a JRNÖ-ból „mindenféleképpen […] tegye ki” őt. „Mert ha ez nem történik meg, akkor minden olyan dologtól megfosztja őket, ami adható lenne. Ezt több esetben is hangsúlyozta, hogy csak a személyem nélkül támogatja az RNÖ-t.” 
Az alelnök az ombudsmani hivatalnak címzett első beadványában megfogalmazott ügyet is megemlítette. Előadta, hogy augusztus 22-én a polgármesteri hivatalban „személyes ügyeimet intéztem és két embernek az ügyét, aki a segítségemet kérte. A polgármester úr azt kérdezte tőlem, hogy mit keresek én itt és miért jöttem be a hivatalba?”17
A polgármester ezt követően a nem helyi szintű roma vezetőket is nyomásgyakorlásra biztatta,18 illetve elismerte, hogy az elnöktől több alkalommal kérte „ugyanazt, mint most”. Kijelentette, „én a kisebbségi önkormányzatnak a jogi kötelezettségeken túl adható támogatásokat addig, amíg F.S., a kisebbségi önkormányzat tagja így viselkedik, így nyilatkozik, amiket felsoroltam, addig kezdeményezni fogom ezek megvonását, mert ez, ami itt folyik, és amit F.S. csinál, azzal a RNÖ-t járatja le. A többiekkel semmi baj nincs, velük együtt kívánok dolgozni.”[…] A polgármesteri hivatalbeli incidens kapcsán kijelentette, hogy F.S-nak nem azt mondta, hogy mit keres itt, „hanem azt, hogy ő más helyett nem intézheti az ügyeket.” […] „Ezek jegyében minden, ami állami támogatás a kisebbségi önkormányzat meg fog kapni, minden olyan támogatás rendezvényekre, buliba, mikulásnapra... stb. ami eddig a nagy önkormányzat felől megvolt, annak a felfüggesztését javasolni fogom. Mert az, ami itt folyik a kisebbségi önkormányzat zászlaja alatt, szégyen a városnak és szégyen a RNÖ-nak és szégyen a cigányságnak.” (A polgármester ezután távozott az ülésről.) 
Ezt követően az egyik nem helyi roma vezető – a méltatlanságra19 és a helyi önkormányzattal való „szoros együttműködés” fontosságára hivatkozva, azzal, „ha valóban elkövette a felsorolt dolgokat” – azt javasolta az alelnöknek, hogy mondjon le képviselői megbízatásáról. A másik nem helyi roma képviselő azt hangsúlyozta, hogy lemondatni senkit sem lehet, illetve hogy a JRNÖ-nak adott támogatás megvonása „nem sportszerű”, mert azzal nem az alelnöktől „vonják el a támogatást, hanem a jászapáti roma lakosoktól és őket büntetik ezzel.” A harmadik nem helyi roma vezető kijelentette, hogy „kollektív büntetés nem szabható ki”, ugyanakkor a tervbe vett programok megvalósíthatósága érdekében ő is azt ajánlotta az alelnöknek, hogy mondjon le.
V.I. alpolgármester hangsúlyozta, hogy az alelnök a „béke érdekében” helyesen tenné, ha a kapott tanácsokat megfogadná. A nem kötelező (a helyi önkormányzat részéről csak adható) támogatások kapcsán elmondta, hogy a döntés nem a polgármester személyes ügye és felelőssége: az ő javaslata alapján, „ha valaki lázít az önkormányzat vezetése ellen és szítja a feszültségeket, amik jelentkeznek a városban, azt mi [azaz a képviselőtestület] nem fogjuk támogatni.”
A helyi önkormányzat szociális bizottságának elnöke szerint az adott esetben személyes ellentétről és „zsarolásról” van szó, „és ez a mi polgármesterünktől egy megszokott dolog”. A polgármester mindenkori fellépésének különös nyomatékot az ad, hogy „Jászapátin a polgármester egyenlő a testülettel, mindenki úgy táncol, ahogy ő fütyül.”
A JRNÖ alelnöke a rendszeres nyomásgyakorlás egyik eseteként mondta el, hogy az elnököt telefonon felhívták a polgármesteri hivatalból (mint utóbb kiderült: B.Z. alpolgármester) az ülést megelőző napon, hogy „adja le a hivatali telefonját a polgármesteri hivatalba, holott erről döntés nem született.”

2. A telefonhasználat kérdése az érintett alpolgármesternek és a JRNÖ elnökének a nyilatkozatai alapján
B.Z. alpolgármester megerősítette, hogy 2012. augusztus 23-án valóban beszélt a telefon leadásáról F.M.-sal, illetve a mobiltelefon-használat visszavonásáról helyi önkormányzati döntés tényleg nem született.
Előadta ugyanakkor azt is, hogy a mobiltelefont is önkormányzati döntés nélkül kapta az elnök, illetve miután a JRNÖ a polgármesteri hivatalban a vezetékes telefont használhatja, így a mobilhasználat egy külön határozat nélkül is visszavonható pluszjuttatásnak számít. Az alpolgármester hangsúlyozta azt is, hogy a mobilhasználatot az indokolta korábban, hogy a JRNÖ-nak koordinációs szerepe volt a közmunkaprogram szervezésében.
A JRNÖ elnöke szerint az eset másként történt. Az alpolgármester a telefon leadására kötelezést azzal indokolta, hogy „ezen a telefonon kérünk számunkra hasznos információkat Önöktől [az Alapvető Jogok Biztosának Hivatalától] és más szervektől.” 
Az elnök a kötelezéssel kapcsolatban felhívta a területi roma önkormányzat egyik vezetőjét, akinek tanácsára a telefont – minthogy határozat erről nem született – nem adta le.

3. A 2012. augusztus 31-én tartott helyi önkormányzati testületi ülés
A rendelkezésemre bocsátott filmfelvétel három napirend tárgyalásáról szól. A második napirend a roma nemzetiségi önkormányzatnak megítélt helyi önkormányzati költségvetési támogatás megvonásához kapcsolódik.
A támogatás megvonásáról szóló előterjesztést a polgármester nyújtotta be, amit a pénzügyi bizottság (módosító indítvány megfogalmazása mellett) támogatott, a szociális, kisebbségi bizottság viszont nem vette napirendre, nem is tárgyalt. Az elvonás okait firtató képviselői kérdésre a választ nem a napirend előadója, a polgármester, hanem az ő kérésére B.Z. alpolgármester adta meg. 
Az alpolgármester előadta, hogy JRNÖ-tal 2010. december 2-án megkötött együttműködési megállapodás az alapelvek között tartalmazza (a közmunkaprogrammal összefüggésben) a roma önkormányzat által vállalt konfliktuskezelést és együttműködést. „Elsősorban F.S. részéről voltak olyan megnyilvánulások, amelyek nemhogy az együttműködési megállapodással, de sokszor még az általános morállal is szembementek.” 
Ennek alátámasztására két esetet hozott fel: 1. F.S. (egy 2012. július 19-ei jegyzőkönyv szerint) a közmunkások munkairányítójaként nem tartotta be, s nem tartatta be a munkaidőre vonatkozó szabályokat. Ezért fegyelmi figyelmeztetést is kapott. 2. A közmunkásokat szállító vállalkozó 2012. augusztus 28-ai keltezésű feljegyzése szerint F.S. arra biztatta a közmunkásokat, hogy ha másnap sem kapják meg a bérüket, ne vegyék fel a munkát. Az alpolgármester összegzésként megállapítja, hogy „ezért élt az önkormányzat azzal a javaslattal, helyesebben a polgármester úr, hogy mivel teljesen nyilvánvaló, hogy a nemzetiségi önkormányzat az alelnök személyét illetően eltér az együttműködési megállapodásban foglaltaktól, azért a megítélt többlettámogatás visszavonására tett javaslatot”.
A polgármester ezután elmondta, hogy a „botrányos események” után több mint tízszer egyeztetett az érintettekkel, és esetenként a megyei roma vezetőket is bevonta a tárgyalásokba. Az augusztus 24-ei roma nemzetiségi önkormányzati ülés előtt még egy utolsó egyeztetésre hívta a JRNÖ elnökét, de az erre nem ment el.
A polgármester elmondása szerint a város azért adott pluszpénzt a nemzetiségi önkormányzatnak, „mert várt valamit; hogy az önkormányzathoz, a közös programunkhoz lojálisak legyenek. A nemzetiségi önkormányzat a közmunkaprogram működését konfliktuskezeléssel nem támogatta, ezzel szemben feljelentésekre és bojkottra biztatták a dolgozókat.”
B.F., a kisebbségi bizottság elnöke előadta, hogy a „kisebbségi bizottságot a problémával – a roma nemzetiségi önkormányzatot leszámítva – senki sem kereste meg, a polgármester sem.” A polgármester által elmondottakkal szemben hangsúlyozta, hogy az említett roma nemzetiségi önkormányzat rendkívüli ülésén „a polgármester is azt mondta, hogy (csak) F.S.-ral nem tud együttdolgozni. F.S. nem a roma nemzetiségi önkormányzat, nem a roma nemzetiség, ő csak egy ember. Emiatt kár volna büntetni az egész roma nemzetiséget.”
V.I. alpolgármester hangsúlyozta, a roma nemzetiségi önkormányzat ülésén a területi roma önkormányzat és Lungo Drom jelenlévő képviselői is F.S. lemondását javasolták. A kisebbségi bizottság elnökére reagálva pedig elmondta, hogy igenis tudott a hosszabb ideje fennálló konfliktusról.
A JRNÖ elnöke szerint „nem a két önkormányzat közötti viszonyról van szó”, hanem két személy közötti konfliktusról. Elmondta továbbá, hogy augusztus 28-án ő is azt javasolta F.S.-nak, hogy „lépjen ki, nehogy a romák rovására menjen” [a magatartása]. A támogatás kapcsán elmondta, az eddig el nem költött pénzt meghatározott programok ellátására akarták fordítani: roma nap, egy gyerek továbbtanulásának támogatása, focicsapat, romatelepek tisztasága. Arra is hivatkozott, hogy F.S. – munkacsoportjával a normát kétszeresen is túlteljesítve – eredményes közmunkát végzett a MÁV-nál.
A polgármester ezzel szemben azt hangsúlyozta, hogy F.S. magatartását, fellépését onnan kell megítélni, hogy ő a nemzetiségi önkormányzat alelnöke, ezért az ő ügyei nem személyes ügyek. Emlékeztetett arra is, hogy az elnökkel több ízben tárgyalt, s kérte, hogy gyakoroljanak nyomást F.S.-ra, mert viselkedését „nem fogjuk hagyni”. Az esetlegesen elmaradó programokra reagálva elmondta, hogy „lesz romanap, de a kisebbségi önkormányzat nélkül”. A másnapi rendezvényt a helyi vállalkozók és a város támogatja.

4. A polgármester november 28-ai nyilatkozata
A polgármester a támogatás megvonásával kapcsolatban 2012. augusztus 24-ei és a Jászapáti Városi Önkormányzat augusztus 31-ei ülésén részletesen kifejtett álláspontját fenntartotta20, azt az alábbiakban pontosította, illetve egészítette ki. 
Elmondja, hogy a FS-ral való konfliktussor „2010 őszén kezdődött, amikor az orvosi rendelőben részegen botrányt okozott, s a rendőrségnek kellett kiszállnia.”
Úgy véli, hogy F.S. magatartásáért a JRNÖ felelőssé tehető, hiszen ő a JRNÖ alelnöke.  „F.S.-t informálisan21 ugyan, de egyértelműen a JRNÖ-ban viselt alelnöki tisztsége miatt vettük fel a közmunkaprogramba, s tettük meg munkairányítónak. Ettől azt reméltük, hogy a roma közösség vezetőjeként a munkamorálra kedvező hatással lesz.”
A polgármesternek F.S. magatartásával sok problémája volt, a legfontosabb: a közmunkások vezetőjekénti viselkedése volt. (A munka bojkottálására való felszólítás.) „A városban egyedülálló módon 270 közmunkás dolgozik, akiknek a többsége roma. Amikor nyomást gyakoroltam FS lemondása érdekében a JRNÖ elnökére, testületére (részben a területi roma önkormányzat képviselőin keresztül), akkor azt a munkára és bérre rászoruló roma közösség érdekében tettem.”
F.S. segítségével, közreműködésével egy roma család feljelentést tett a polgármester ellen. A hivatali visszaélés miatt indult eljárást azonban a Központi Nyomozó Főügyészség megszüntette, az ügy magánvádas útra tartozó kérdésében pedig az Országgyűlés a töretlen gyakorlat szerint járt el, 2012 májusában a polgármester-képviselő mentelmi jogát nem függesztette fel. A mentelmi eljárás alapjául szolgáló eset „kb. két hónappal a mentelmi eljárás előtt történt.”
A polgármester nyilatkozata szerint augusztus 24-e óta, mivel F.S. nem mondott le, csak az elnökkel tartja a kapcsolatot.
A 2012. augusztus 31-ei képviselő-testületi ülésen elhangzott, hogy a másnapra tervezett roma napot megtartják a JRNÖ nélkül, a közmunkások meghívásával, a város és a helyi vállalkozók költségén. Ez megtörtént. „Ezen kb. 200 ember vett részt. A JRNÖ két képviselője is jelen volt. (Ők nem közmunkások.) Ebédet kaptak, s kulturális programot szerveztünk a számukra. A program költségeiről nem tudok nyilatkozni.”
A JRNÖ-nak a megvont támogatással konkrét célja volt a 2012. augusztus 31-ei ülésen elhangzottak szerint: roma nap szervezése, köztisztasági akció a két cigánytelepen, egy tehetséges fiatal továbbtanulásának támogatása, a focicsapat támogatása, stb. A JRNÖ ezeket a programokat az elvont támogatás miatt nem tudja megvalósítani. Értelemszerű a kérdés, hogy ezeket is megszervezi-e a helyi önkormányzat a JRNÖ nélkül és helyett? A polgármester válasza szerint ilyen kéréssel nem keresték meg. „Egyéb roma programot is támogatunk, ha megkeresnek és annak célja nem a mulatozás.” 
A polgármester elmondása szerint augusztus 31-e óta a helyi önkormányzat nem tárgyalta a támogatás megvonásának kérdését, s az ügyet a kormányhivatal (törvényességi felügyeleti jogkörében) nem vizsgálta.

5. A két (párhuzamosan megtartott) roma napról
K.K., a területi roma nemzetiségi önkormányzat egyik tagja, a testület integrált fejlesztési és képzési bizottságának elnöke a JRNÖ és a polgármester által szervezett mindkét szeptember 1-ei rendezvényen részt vett. Elmondta, hogy a polgármester által a sportpályán megtartott roma napon 
-	(valóban) kb. 200-an voltak, s ebből 40-50 fő lehetett roma,
-	a JRNÖ tagjai a rendezvényen „vendégként” nem vettek részt: ő és egy másik nem helyi roma szervezet képviselője volt jelen meghívottként, míg a kisebbségi önkormányzat egyik tagja ugyan ott volt, de a rendezvénnyel kapcsolatos munkára beosztott közmunkásként.
K.K. a JRNÖ-nek a művelődési házban tartott rendezvényén is részt vett, amin becslése szerint 600 vagy még több roma vett részt. 
F.S. a JRNÖ és a polgármester által szervezett párhuzamos programokkal kapcsolatban a következőket hangsúlyozta: 
-	a JRNÖ által szervezett roma napon 300-400 résztvevő volt,
-	a hagyományos roma kulturális programot a környékből meghívott roma önkormányzatok által „hozott” autentikus roma táncos és roma zenei csoportok adták, 
-	a JRNÖ programját azt tette lehetővé, hogy két helyi magánszemély 130 ezer Ft-tal támogatta a kisebbségi önkormányzatot,
-	a polgármester szervezte rendezvény semmiképpen nem tekinthető „roma nap”-nak, az egy ellenrendezvény volt, amivel a polgármester a JRNÖ-ot akarta hitelteleníteni a roma közösség előtt, 
-	az ellehetetlenítést szolgálta, hogy a helyi önkormányzat a JRNÖ szeptember 1-ére tervezett programja előtti napon vonta meg a támogatást, miközben az már mindent leszervezett.

A vizsgálat megállapításai
A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg.
Az Ajbt. 1. § (2) bekezdése értelmében az alapvető jogok biztosa tevékenysége során megkülönböztetett figyelmet fordít (egyebek mellett) az Alaptörvény XXIX. cikkében meghatározott jogoknak, a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak.
Az alapvető jogok biztosa – az Ajbt. 18. § (1) b) pontja és 20. § (1) bekezdése szerint – vizsgálni köteles a beadványozó alapvető jogát sértő helyi önkormányzati tevékenységet vagy mulasztást is, ha a panaszos a rendelkezésére álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Vizsgálati jogosultságom az adott esetben megállapítható. A helyi önkormányzat költségvetési támogatás megvonásával kapcsolatos döntéshozatali eljárása és meghozott határozata ugyanis az Alaptörvényben biztosított nemzetiségi önkormányzáshoz való jogot érinti, és e döntés a panaszos fellebbezésével nem orvosolható közigazgatási úton.22
Hatásköröm megállapíthatóságát nem befolyásolja, hogy a JRNÖ nem fordult az adott ügyben az illetékes kormányhivatalhoz, mert a kormányhivatal törvényességi felügyeleti eljárása nem közigazgatási hatósági eljárás,23 így a hivatalnak címzett eljárást kezdeményező beadvány sem minősülne fellebbezésnek.
Az ombudsman vizsgálata magánszemélyek egymás közötti viszonyaira nem terjedhet ki. A magánjogi és a közjogi viszonyok azonban kapcsolódhatnak egymáshoz, ezért egy ombudsmani jelentésben akár egy személyiségi jogot érintő panasz is releváns lehet, bár csak annyiban, amennyiben az szoros összefüggésben áll valamely hatóság alapjogi visszásságot okozó tevékenységével vagy mulasztásával. A magánszemélyek konfliktusainak ombudsmani (hangsúlyozom: érintőleges, részletes vizsgálat nélküli) elemzése különösen akkor indokolt, ha az érintett felek hatóságok képviselői is, és e státuszuk alapján lehetőségük van a hatóságok tevékenységének a befolyásolására. 
A város polgármesterének és a JRNÖ alelnökének személyes viszonyát, ill. az alelnök panaszát az említett korlátozásokkal érintem ebben a jelentésben.
Az Abjt. 28. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa az általa lefolytatott vizsgálatról jelentést készít, amely tartalmazza a feltárt tényeket és az ezeken alapuló megállapításokat és következtetéseket.

Az alkotmányos alapjogok és alapelvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során alapjogi érveket sorakoztat fel, autonóm, objektív és neutrális módon jár el. Az ombudsman ugyanakkor következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos korábbi elvi megállapításaira is, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazza az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket. 
Magyarország Alaptörvényének és az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény hatályba lépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom ezt gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontot nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait, hiszen az Alkotmánybíróság a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában maga is rámutatott arra, hogy „az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni”.
1. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság számos határozatában kimondta, hogy a jogbiztonság kiemelkedően fontos jogállami érték, és ebből meghatározott kötelezettségek hárulnak mind a jogalkotó, mind a jogalkalmazó szervekre. Ahogyan pedig arra az Alkotmánybíróság felhívta a figyelmet a 30/2012. (VI. 27.) AB határozatában, az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése és az Alkotmány 2. § (1) bekezdése azonosan deklarálja az ún. jogállami klauzulát, tehát az eddig kialakított alkotmánybírósági gyakorlat relevánsnak tekinthető a vizsgálat során. 
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság követelménye nemcsak az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is, vagyis ezen alapelvnek a szabályozás szintjén és a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában érvényesülnie kell.
Az Alkotmánybíróság döntéseiben felhívta a figyelmet, hogy a jogállamiság követelményéből fakad a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket.
A helyi önkormányzat diszkrecionális jogkörben nyújt (vagy nem nyújt) költségvetési támogatást a nemzetiségi önkormányzatnak, ezért a támogatás esetleges visszavonásának a jogbiztonsággal összefüggő korlátja (ha az eljárási szabályokat betartották) csak az önkényesség tilalma lehet.
Ha pl. az önkormányzati költségvetési támogatás nyújtása nem egyértelmű feltételhez, konkrét viszontszolgáltatáshoz vagy elérni kívánt meghatározott eredményhez, tervezett és jóváhagyott program megvalósításához kötött, hanem általános működési célokat szolgál, akkor annak visszavonására csak akkor kerülhet sor, ha az önkormányzat kötelező feladatainak ellátását veszélyeztetné a támogatás tényleges biztosítása, illetve a még fel nem használt támogatásrész tényleges folyósítása. 
(Önkényes lehet a támogatás nyújtása is, például akkor, ha a támogató a több, azonos címen támogatott között objektív és ésszerű ismérvekkel alá nem támasztható, szignifikáns mértékű különbséget tesz.)
2. A jogállamiság kapcsán az Alkotmánybíróság a 31/1998. (VI. 25.) AB határozatában rámutatott arra is, hogy a demokratikus jogállamokban – így hazánkban is – a joggal való visszaélés tilalma nem szorítkozik egyetlen jogágra, hanem e tilalom az egész jogrendszerben érvényre jut, így érvényesül a közjogban is, ahol e tilalom egyaránt irányadó a jogalkotó szervek, a jogalkalmazó szervek, illetőleg az ügyfelek magatartására.
Ennek alapján az önkormányzatok sem gyakorolhatják (közjogi és magánjogi) jogosultságaikat a jog rendeltetésével össze nem egyeztethető cél érdekében, ill. az önkormányzati alanyi jogok gyakorlása is csak akkor számíthat törvényi védelemre és elismerésre, ha az a jogosultság rendeltetésének, céljának megfelelően történik.
A rendeltetésszerű joggyakorlás olyan általános jogelv, amelynek konkrét, egyes esetekre történő törvényi szabályozása nem lehetséges. Mindig adott esetekre tekintve kell vizsgálni, hogy sérül-e a rendeltetésszerű joggyakorlás követelménye vagy sem.
Nem minősülhet rendeltetésszerűnek a helyi önkormányzat költségvetési támogatásról szóló döntése, ha pl. azt jogellenes „ellenszolgáltatásért”, elvárt jogellenes magatartásért nyújtja. Nem rendeltetésszerű a támogatási határozat, ha annak az a célja, hogy ezzel egy azonos jogállású testület (alárendelt) lojalitását vásárolja meg. Visszaélésszerű joggyakorlásnak minősül, ha a helyi önkormányzat az ígért és költségvetési rendeletébe beépített támogatást csak azért vonja vissza, hogy a támogatott szervezet/testület/civil egyesület a tervezett közösségi programját ne valósíthassa meg, s ezzel a képviselt közösség előtt hiteltelenné váljon, különösen, ha a programot aztán a helyi önkormányzat maga szervezi meg. Visszaélésszerű az is, ha a támogatás megvonása – célzottan vagy belátható eredménye alapján – nyilvánvalóan méltánytalan „kollektív büntetésként” hat. 
3. Az egyenlő méltóság alapjoga indokolja és tölti meg tartalommal az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdésében foglalt megkülönböztetés-mentes bánásmódhoz való jogot, amelynek értelmében Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja. Az Alkotmánybíróság ma is helytálló megállapítása értelmében „A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként (egyenlő méltóságú személyként) kell kezelnie, azaz az emberi méltóság alapjogán nem eshet csorba.(…)”24
Az Ebktv. szabályai az Alaptörvény II. és XV. cikkének kibontását, részletezését tartalmazzák. E törvény alkalmazásában a nemzetiségi önkormányzat társadalmi és érdek-képviseleti szervezetnek minősül,25 illetve közvetlen hátrányos megkülönböztetést valósít meg az olyan rendelkezés, amelynek eredményeként az érdekképviselethez tartozó személy kedvezőtlenebb bánásmódban részesül, mint amelyben más, összehasonlítható helyzetben levő személy vagy csoport részesül, részesült vagy részesülne.26
4. Az önkormányzati hatáskörökkel kapcsolatos központi kategória az autonómia. A község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye választópolgárainak kollektív alapjoga a helyi önkormányzáshoz való jog, amelyet a választópolgárok az általuk választott képviselő-testület, illetőleg helyi népszavazás útján gyakorolnak. 
Az Alaptörvény szerint a helyi önkormányzás tartalma a választópolgárok közösségét érintő helyi közügyek intézését és a helyi közhatalomnak a lakosság érdekében való gyakorlását foglalja magában. A helyi önkormányzatok nagyfokú önállósággal bírnak az önkormányzati feladatkörbe tartozó helyi közfeladatok ellátásban. Önállóságuk az Alaptörvénybe foglalt szabályozás alapján alkotmányos védelemben részesül.
Az önkormányzati alapjogok természetét az Alkotmánybíróság már számos határozatában értelmezte. [Pl. 1/1993. (I. 13.) AB határozat, ABH 1993, 27, 29; 4/1993. (II. 12.) AB határozat, ABH 1993, 48, 68-73.; 57/1994. (XI. 17.) AB határozat, ABH 1994, 316, 331.; 77/1995. (XII. 21.) AB határozat, ABH 1995, 390, 396.; 56/1996. (XII. 12.) AB határozat, ABH 1996, 204, 207.] „E határozataiban megállapította, hogy az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdésében szabályozott alapjogok a helyi képviselő-testületek számára biztosított olyan hatáskörcsoportok, amelyek a helyi önkormányzás körében az önkormányzatok számára biztosított autonómia alkotmányos garanciáit képezik. Az önkormányzatokat az egyes alapjogok körében megillető autonómia azonban nem feltétlen és korlátozhatatlan.” [48/2001. (XI. 22.) AB határozat, ABH 2001, 330, 333.]
Az Alaptörvény az állami feladatok egy részét, a helyi közügyek intézését a helyi önkormányzatok hatáskörébe utalja, a végrehajtó hatalom gyakorlásának egy szeletét decentralizálta a választópolgárok helyi közösségére, a helyi önkormányzatokra. Ez azonban nem jelenti azt, hogy a helyi közügyek körébe tartozó állami feladatok ellátását kivonta az Országgyűlés ellenőrzése alól.
Az Alaptörvény 32. cikke alapján a helyi önkormányzatok jogait és kötelezettségeit törvény határozza meg. A helyi önkormányzat csak törvény keretei között intézheti szabadon a helyi közügyeket, a törvény adta határok között alkothat rendeletet, hozhat határozatot, igazgathat önállóan, határozhatja meg szervezeti és működési rendjét, gyakorolhatja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat, határozhatja meg költségvetését stb. 
E felhatalmazás alapján az Országgyűlés széles szabályozási jogkörrel rendelkezik a helyi önkormányzatokat a helyi közügyek körében megillető jogok és kötelezettségek meghatározásában. 
A törvényhozót az Alkotmányban szabályozott alapjogok annyiban kötik, hogy azokat nem vonhatja el, nem állapíthat meg olyan korlátozásokat, amelyek valamely alapjog tartalmának kiüresítéséhez vezetnek, kizárják azt, hogy az önkormányzat önálló felelősséggel döntsön az alapjog gyakorlása körében. [Pl. 1/1993. (I. 13.) AB határozat, ABH 1993, 27, 29.; 4/1993. (II. 12.) AB határozat, ABH 1993, 48, 68-73.; 57/1994. (IX. 17.) AB határozat, ABH 1994, 316, 331.; 77/1995. (XII. 21.) AB határozat, ABH 1995, 390, 396.; 56/1996. (XII. 12.) AB határozat, ABH 1996, 204, 207.; 47/2001. (XI. 22.) AB határozat, ABH 2001, 308, 317.; 48/2001. (XI. 22.) AB határozat, ABH 2001, 330, 333.]
Az AB több határozatában – pl. a 21/2011. (III. 30.) AB határozatban – az önkormányzati jogalkotás kapcsán is kimondja, hogy önkormányzati ügyekben a képviselő-testületet széles körű autonómia illeti meg, azonban a rendeletalkotás terén ez az önállóság nem korlátlan.
Önkormányzati rendelet nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal, s végső soron nem lehet ellentétes az Alaptörvénnyel27. A Jat. a jogalkotás alapvető követelményei között fogalmazza meg, hogy a jogszabályoknak meg kell felelniük az Alaptörvényből eredő formai és tartalmi követelményeknek.28
5. Az Alaptörvény szerint egy jogszabályt elsődlegesen (magából) a jogszabályszövegből levezethető társadalomszabályozási, jogviszony-szabályozási céllal és az Alaptörvénnyel összhangban kell értelmezni. (Az Alaptörvény tehát az objektív teleologikus jogértelmezés primátusát hangsúlyozza.)
Az Alaptörvény (csak visszakövetkeztetéssel megállapíthatóan, de egyértelműen) a jogalkotástól magas szakmai és etikai színvonal betartását várja el, hiszen axiómaként fogalmazza meg a jogszabályok szabályozási értékelvűségét annak kimondásával, hogy az „Alaptörvény és a jogszabályok értelmezésekor azt kell feltételezni, hogy a józan észnek és a közjónak megfelelő, erkölcsös és gazdaságos célt szolgálnak”.
Nem felel meg az Alaptörvénynek tehát az a formálisan „rendben lévő” jogszabály sem, amely nem értékelvű célból születik, amelyik nem a közjót, hanem – a jogalkotási felhatalmazottsággal visszaélve – személyes/partikuláris, és esetleg érzelmi-indulati elemektől sem mentes érdeket szolgál. 
6. Az átlátható önkormányzati költségvetési gazdálkodás elve alapján az önkormányzatok kötelesek a költségvetési döntéseik hátterét, egymásra épülését, ok-okozati összefüggéseit egyértelművé és megismerhetővé tenni. Az átláthatóság elvárása közvetlenül csak az ellenőrizhetőséget és számon kérhetőséget célozza meg, de közvetve kifejezi a közélet tisztaságának és a döntések szakmai megalapozottságának a követelményét is. 
Az átlátható költségvetési gazdálkodás elve értelmében az Alaptörvénybe ütközik az olyan önkormányzati költségvetési döntés, amely nem valós és okszerű érvelésen nyugszik, különösen, ha a döntéssel elérni kívánt cél a rendeltetésszerű joggyakorlás követelményének sem felel meg.
7. Mivel a két önkormányzat számos vonatkozásban szoros együttműködésre köteles, fontos kérdés, hogy alapjogi szempontból mi a különbség a helyi és a települési nemzetiségi önkormányzatok autonómiája között. 
Álláspontom szerint abból kell kiindulni, hogy a hazai nemzetiségek alkotmányos jogai az állampolgárok egy részének alkotmányos jogai. E különjogok ugyanakkor voltaképpen a „többségi” jogokkal azonos alkotmányos jogok; különlegességük csak abból ered, hogy egyes alkotmányos jogok gyakorlásában a nemzetiségek eltérő helyzetéből adódó hátrányok – de mindenképpen különbségek – kiegyenlítésére szolgálnak. A nemzetiségi jogok alkotmányos szerepe tehát a nemzetiségek egyenlőségének biztosítása az alapjogok gyakorlásában. 
Másként megfogalmazva: a nemzetiségi önkormányzásra, azaz az önigazgatására való jogosultság, a jog a nemzetiségi önkormányzatok szolgáltatásainak igénybevételére; a nemzetiségi anyanyelv használatának jog;, a nemzetiségi anyanyelvi oktatáshoz való jog; stb. olyan különleges alkotmányos jogok, amelyeket a nemzetiségi közösségek a többségi társadalom intézményeiben nem képesek gyakorolni. A nemzetiségek különjogainak intézményesítése viszont a kisebbségi közösséghez tartozóknak is lehetővé teszi a többségiek számára „természetesen” gyakorolható jogok tényleges gyakorlását. Mindebből következőleg: a nemzetiségek önkormányzáshoz való joga sem különbözhet lényegét tekintve a „többségi” lakosság ugyanezen jogától.
Szembetűnő ugyanakkor, hogy a helyi önkormányzatok jogairól az Alaptörvény részletesen szól, számos garanciális jellegű és jelentőségű rendelkezést rögzít, míg a nemzetiségi közösségek jogainak, ezen belül, önkormányzáshoz való jogának részletszabályait az Alaptörvény végrehajtásaként kiadott Njt. szabályozza, az Alaptörvény csak említi ezeket. Mindenesetre, mivel az önkormányzáshoz való jog a nemzetiségek esetében is alapjogi elismerést kapott, az autonómia részletezési helyének az önrendelkezési jog lényege szempontjából (önmagában véve) nincs elvi jelentősége.
A jogalkotó a Njt.-t kifejezetten az Alaptörvénynek a magyarországi nemzetiségek ügye iránt kinyilvánított felelősségvállalására figyelemmel alkotta meg. Az Njt. célja, hogy a nemzetiségek sajátos, az Alaptörvényben alapvető szabadságjogokként általánosságban megfogalmazott egyéni és közösségi jogait részletezze29, és széles körben biztosítsa. A Njt. preambuluma e célkitűzések részeként fogalmazza meg, hogy Magyarország garantálja a nemzetiségi közösségek önigazgatáshoz, önkormányzatisághoz való jogát. 
Az önkormányzatiság biztosítéka többek között, hogy az egyes nemzetiségi önkormányzatok, illetve a nemzetiségi és a helyi önkormányzatok között nincs alá-fölérendeltségi viszony.30 Az önálló feladatellátást garantáló másik szabály szerint a nemzetiségi önkormányzat a nemzetiségi közügyek intézése során feladat- és hatáskörében eljárva határozatot hoz, önállóan igazgat, tulajdona tekintetében tulajdonosként jár el, önállóan megalkotja költségvetését és ezen alapuló költségvetési gazdálkodást folytat.31
Az önrendelkezési jog terén meglévő nyilvánvaló szabályozási különbség a két önkormányzati típus között, hogy a helyi önkormányzat rendeletet (azaz jogszabályt32) alkothat, míg a nemzetiségi önkormányzat csak határozatot. Ez egyebek mellett azért fontos kérdés, mert a helyi és a nemzetiségi önkormányzat autonómiája a költségvetés tervezése, elfogadása és végrehajtása közben is számos ponton érintkezik egymással. A helyi önkormányzat az éves költségvetését is rendeletben fogadja el, míg a nemzetiségi önkormányzat határozatban, ami a helyi önkormányzat költségvetési rendeletének egységes szerkezetébe kerül.
Mindkét önkormányzat a saját, önállóan elfogadott költségvetése alapján gazdálkodik, törvény keretei között mindkettő önállóan jogosult előirányzatait módosítani, átcsoportosítani.33 Ha azonban a helyi önkormányzat költségvetési támogatást nyújt a nemzetiségi önkormányzatnak, az a helyi önkormányzat irányából kiadási, a nemzetiségi önkormányzat felől bevételi előirányzatnak minősül. Így a két költségvetési önrendelkezési jog (a helyi önkormányzat költségvetési rendeletének a módosítása esetén) ütközhet egymással: a hatályos szabályok között a helyi önkormányzat a költségvetési rendeletét úgy is módosíthatja, hogy ezzel a nemzetiségi önkormányzat költségvetési mozgásterét szűkíti.
A nemzetiségi önkormányzat autonómiájának a védelmére ilyen esetekben (jelenleg) csak az Alaptörvény alapelvei hívhatóak fel: a jogbiztonság, a rendeltetésszerű joggyakorlás, az átlátható költségvetési gazdálkodás követelménye, stb. 
A kormányhivatal a törvényességi felügyeleti hatáskörei jogaik gyakorlása során hivatalból (is) köteles vizsgálni, hogy a helyi önkormányzati költségvetési rendelet módosítása megfelel-e az Alaptörvény formai és tartalmi elvárásainak.
8. Az Alkotmánybíróság a 12/2004. (IV. 7.) AB határozatában korábbi határozatokra hivatkozva hangsúlyozta: „Az állam kötelessége az alapvető jogok „tiszteletben tartására és védelmére" a szubjektív alapjogokkal kapcsolatban nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről. Ennek érdekében a jogalkotó köteles olyan szabályozást alkotni, amely a lehető legnagyobb mértékben biztosítja az alapjogok érvényesülését." Az Alaptörvény I. cikk (1) bekezdése ezt így fogalmazza meg: „AZ EMBER sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait tiszteletben kell tartani. Védelmük az állam elsőrendű kötelezettsége.”
Az állam szervei valamennyi hatáskörüket kötelesek, és hatékonyan kötelesek gyakorolni. Ennek megfelelően, egyfelől az egyes hatóságok ellenőrzési és felügyeleti jogai kötelezettségeknek is minősülnek, másfelől az alapjogok teljes körű védelme szükségessé teheti, hogy a hatóságok a jogszabályban biztosított ellenőrzési és felügyeleti hatáskörüket hivatalból (panaszbeadvány, kérelem, fellebbezés, közérdekű bejelentés bevárása nélkül) gyakorolják.
A kormányhivatalok törvényességi felügyeleti eljárásának célja a helyi önkormányzat működése jogszerűségének biztosítása. Az önkormányzat mérlegelési jogkörben hozott határozata esetén a felügyeleti eljárás azonban csak a döntéshozatali eljárás jogszerűségére terjedhet ki.34 Ez alól egyetlen kivételt az az esetkör képez, ha az alapjogsérelem önkormányzati rendeletben jelenik meg, akkor ugyanis a kormányhivatal jogosult (és egyben köteles is) kezdeményezni a Kormánynál a rendelet alkotmánybírósági felülvizsgálatának indítványozását.35

Az ügy érdeme tekintetében
1. A polgármester képviselőhöz méltatlan, etikailag súlyosan kifogásolható magatartások soráról beszélt a JRNÖ augusztus 24-ei ülésén. Az általa előadottak alapján a F.S.-nak felrótt magatartásoknak csak egyike, s nem is a legsúlyosabbika az, hogy a közmunka végzése során a munka bojkottálására szólította fel a munkásokat; ekként a helyi uzsorással való kapcsolatot emelte ki, amely (mint végső ok36) miatt a kisebbségi önkormányzattal nem akart együttműködni immár, és a támogatás megvonására javaslat megfogalmazását is kilátásba helyezte. 
Összességében elmondható, hogy a polgármester érvelése augusztus 24-én nem jogi, hanem etikai argumentumokra épült
A polgármester személyes sérelme – emlékeztetőül: F.S. aktívan közreműködött egy olyan büntetőügy elindításában, amely miatt ellene mentelmi jog felfüggesztése iránti eljárás kezdődött – a méltatlanságra alapozó (nem jogi) érvelésnek egy különleges eleme. A polgármester előadásában ez az ügy ugyan nem kapott kiemelt súlyt, mindenesetre ennek alapján felvethető, 
– hogy a helyi önkormányzati támogatás megvonását kezdeményező polgármesteri előterjesztésnek személyes-érzelmi vonulata is volt;
– a mások jogainak érdekében fellépő személy elleni közvetlen hátrányos megkülönböztetésének a gyanúja.
Egyfelől a polgármester erőteljes akarata és karizmája (amit a képviselőtársai is elismernek), másfelől a nemzetiségi önkormányzat pénzügyi kiszolgáltatottsága, alárendelt szerepe miatt a roma önkormányzat testületére és az alelnökre irányuló nyomásgyakorláshoz a JRNÖ ülésén mások is csatlakoztak. 
A telefon visszakövetelésének ügye a konfliktus kiéleződésének az egyenlő bánásmód megsértésével összefüggő kapcsolatát látszik erősíteni. Az alelnök szavaiból az következtethető ki, hogy a mobilkészüléket azért igényelte vissza B.Z. alpolgármester, hogy a megvonással nyomást gyakoroljon kisebbségi testületre, míg a JRNÖ elnöke szerint azért, mert a telefon segítségével (az ombudsmani hivatal és a területi roma nemzetiségi önkormányzat útján) a JRNÖ jogainak és a roma közösség érdekérvényesítő képességének a jobb érvényesítését biztosította.
A 2012. augusztus 31-én tartott helyi önkormányzati testületi ülésen az argumentáció súlypontja (látszólag) megváltozott: a jogi érvelés került előtérbe. Előbb az alpolgármester, utóbb a polgármester értékeli F.S.-nak a közmunkaprogram során tanúsított magatartását a két önkormányzat közötti együttműködési megállapodás megszegéseként. Mindeközben mindketten összemossák37 egyfelől a polgármester javaslatát és a város hozzáállását, illetve a JRNÖ-nak, mint testületnek és a JRNÖ alelnökének a viselkedését.
A támogatásmegvonás indokolásában F.S. egyéb – augusztus 24-én a polgármester által még hosszan részletezett – viselt dolgai augusztus 31-én (az érvelés felszínén) már kisebb jelentőséget kapnak. Az elvárt „lojalitás” értékelésének a kérdéskörében azonban (beszédes módon) ekkor is megjelenik a „feljelentésekre biztatás”.38
A polgármester a november 28-ai nyilatkozatában alapvetően az augusztus 31-ei („jogias”) irányvonal mellett marad. Úgy véli, hogy F.S. (minthogy ő a JRNÖ alelnöke) közmunka-programbeli magatartása miatt a JRNÖ, mint testület felelőssé tehető. 
Ebből a nyilatkozatból az is kiderül, hogy a mentelmi eljárás alapjául szolgáló eset 2012 koratavaszán történt, amiből az a nem bizonyítható, de ki sem zárható következtetés is levonható, hogy a polgármester és az alelnök számos korábbi konfliktussal terhelt kapcsolata ekkor „romlott meg” véglegesen.
A támogatásmegvonás időzítése és másnap megtartott „ellen roma nap” arra utal, hogy a támogatás megvonása csak az egyik eleme volt a roma önkormányzat megbüntetésének és hiteltelenítésének.
2. A közjog által szabályozott együttműködési megállapodásnak (jogszabály tiltásának hiányában) lehetnek polgári jogi jellegű elemei is. A helyi és a nemzetiségi önkormányzat köthet olyan megállapodást, ami egyúttal támogatási vagy egyéb szerződésnek is minősül, így tartalmazhat olyan szerződési jogi feltételeket is, amelynek nem teljesítése vagy hibás teljesítése miatt valamely támogatási összeg, szolgáltatásért adott ellenszolgáltatás módosításának vagy megvonásának lehet helye. Jászapáti Város Önkormányzata és JRNÖ (az eset idején hatályos) együttműködési megállapodása azonban a helyi önkormányzat támogatását és a közmunka-programbeli együttműködést (szolgáltatás-ellenszolgáltatásként) még utalásszinten sem kapcsolja össze. A város költségvetési rendelete a JRNÖ-nak juttatott támogatást működési célra adja, így a rendelet szerint sincs a közmunka-programbeli együttműködésnek a támogatási összeg nyújtására és esetleges csökkentésre, visszavonására kihatása.
A két önkormányzatnak nincs külön szabályozott szerződése, megállapodása a közmunkaprogram megvalósítása vonatkozásában, így formálisan az sem igazolható, hogy a JRNÖ alelnökét azért alkalmazta a város közfoglalkoztatottként, mert ezt vállalta. Az Njt. alapján a nemzetiségi önkormányzatot egyébként is az elnök képviseli. Ezt a szabályt ismétli meg a JRNÖ szervezeti és működési szabályzata is. A közmunkásként dolgozó képviselő munkajogi szerződés alapján, s nem a két önkormányzat közjogi megállapodása szerint dolgozott (és bujtott fel sztrájkra, stb.). Formálisan semmiképpen sem járt el a nemzetiségi önkormányzat képviseletében. Mivel F.S. nem képviselői/alelnöki minőségében, s különösen nem a JRNÖ-t képviselve dolgozott a közmunkaprogramban, az ő esetlegesen számon kérhető magatartása miatt sem tehető felelőssé a JRNÖ. 
Az együttműködési megállapodás megszegésével kapcsolatos hivatkozással összefüggésben utalni szeretnék arra is, hogy a polgármester augusztus 24-én még azt hangsúlyozta, hogy a JRNÖ-tal együtt akar dolgozni, a JRNÖ képviselőivel „semmi baja” nincsen. A támogatás megvonásáról döntő augusztus 31-ei helyi önkormányzati ülésen sem hangzik el az együttműködési megállapodás megszegéséért más felelősségre vonható személy neve a JRNÖ képviselői közül. Ha viszont az együttműködési megállapodást tulajdonképpen „csak F.S. szegte” meg a közmunkaprogram során tanúsított magatartásával, akkor az együttműködési megállapodásnak megfelelő helyzet létrehozható lett volna (egyszerűen) munkáltatói döntéssel, F.S. munka-jogviszonyának a megszüntetésével. Ebből következően, még ha a nemzetiségi önkormányzat a helyi önkormányzati közfoglalkoztatási program egyik szerződéses partnere lett volna is, és az egyik „közmunkás”/kisebbségi képviselő a programot valóban veszélyeztető magatartást tanúsított volna, akkor sem volna jogszerűen megalapozható a nemzetiségi önkormányzatnak működési célra adott támogatás megvonása.
A polgármester – hatáskörét túllépve, önmagát többször a város vezetésével azonosítva, nem kizárható módon: legalább részben személyes okból – arra törekedett, hogy F.S. a képviselői megbízatásáról mondjon le. Mivel a polgármester 14 éve aktív politikus (helyi önkormányzati képviselő, polgármester, országgyűlési képviselő), nyilvánvalóan tudta, hogy a képviselői megbízatás megszűnésére vonatkozó szabályok alapján F.S. „méltatlanságára” vonatkozó – augusztus 24-én részletesen felsorolt – érvei nem elégségesek a képviselői megbízatás megszűnéséhez. Az Njt. 102. § (1) bekezdés d) pontja alapján a nemzetiségi önkormányzati képviselő megbízatása ugyan megszűnik, ha a képviselő-testület határozatban állapítja meg a képviselő méltatlanságát, de az az adott esetben39 nem volt igazolható. (Emellett augusztusban a törvényben szabályozott méltatlansági okokat rögzítő rendelkezések  még nem is voltak hatályban.)
A polgármester tehát csak közvetett utat választhatott célja eléréséhez. Egyfelől nyomást gyakorolt F.S.-ra, aki becsületsértésre, zaklatásra hivatkozva kétszer is az ombudsmani hivatal segítségét kérte, másfelől nyomást gyakorolt – az együttműködés felfüggesztésének, és a helyi önkormányzat által, diszkrecionális jogkörben adott támogatások megvonásának kilátásba helyezésével – a JRNÖ elnökére, testületére, valamint a nyomásgyakorlásba másokat is bevont, annak érdekében, hogy azok tegyék F.S. helyzetét lehetetlenné. Amikor pedig eljárása nem vezetett eredményre, a helyi önkormányzat költségvetési támogatásának elvonására tett javaslatot, majd a JRNÖ hiteltelenítése érdekében „ellen roma napot” is szervezett. 
A polgármester és az ügyben vele együttműködő személyeknek az előzőekben részletezett eljárása álláspontom szerint az egyenlő bánásmód sérelmét, valamint büntetőjogi vonatkozásokat is felvethet, illetve a képviselői jogok sérelmén keresztül sérti a kisebbségi önkormányzáshoz való jogot.40 [Alaptörvény XXIX. cikk (2) bekezdés]
A helyi önkormányzat költségvetési autonómiája, illetve rendeletalkotási joga nem korlátlan. A költségvetési gazdálkodás és a rendeletalkotás során figyelemmel kell lenni a törvényekre és az Alaptörvényre. 
Jászapáti Város Önkormányzata diszkrecionális jogkörben nyújtott költségvetési támogatást a JRNÖ-nak. Az önkormányzati költségvetési támogatás nyújtása nem egyértelmű feltételhez, konkrét viszontszolgáltatáshoz vagy elérni kívánt meghatározott eredményhez, tervezett és jóváhagyott program megvalósításához volt kötve, hanem általános működési célokat szolgált. A támogatás elvonásának oka ezért nem is lehetett objektív és a támogatottól számon kérhető feltétel be nem tartása.  Mivel a helyi önkormányzat működési körén belüli méltányolható ok, pl. a kötelező önkormányzati feladatok ellátásának veszélyeztetettsége sem merült fel az elvonás indokolásában, a 600 ezer Ft-ból augusztus 31-én meg fennmaradt rész elvonása – a jogbiztonság követelményével összefüggésben – az önkényesség tilalmába ütközött, illetve sértette az átlátható költségvetési gazdálkodás szabályait is. [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés, Alaptörvény N) cikk].
Az elvonás valós célja a JRNÖ kollektív megbüntetése volt – egyik tagjának viselkedése miatt –, ami sérti a rendeltetésszerű joggyakorlás követelményét. [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
3. Jászapáti Város Önkormányzata a 2012. évi költségvetési rendeletét érintően a JRNÖ költségvetési támogatásának elvonásáról határozatot hozott 2012. augusztus 31-én.41 A határozat azonnal hatályba lépett, hiszen a JRNÖ által másnapra tervezett rendezvényt már más forrásból kellett megvalósítani. A helyi önkormányzat ugyanebben a határozatban a jegyzőt kérte fel, hogy a 3/2012. (II.13.) számú költségvetési rendeletben a megfelelő „módosításokat végezze el, s terjessze a Képviselő-testület elé”. A határozat végrehajtásának határideje: 2012. szeptember 15. volt.
Az említett „rendeletmódosító” határozat, a költségvetési rendelet tényleges módosítása, és ezek hatályba lépése: a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Kormányhivatal törvényességi felügyeleti hatáskörét érintő kérdés. Vizsgálni szükséges, hogy a költségvetési rendelet módosításának a bemutatott eljárása, illetve a határozat és a rendelet hatálybalépése megfelel-e jogszabályoknak. (A költségvetési rendeletet módosítása a 27/2012. (IX.14.) rendelettel történt meg, amely 2012. szeptember 17. napján lépett hatályba.)
4. Az önkormányzat mérlegelési jogkörben hozott határozata esetén a kormányhivatalok törvényességi felügyeleti eljárása csak a döntéshozatali eljárás jogszerűségére terjedhet ki. Ha az eljárási szabályokat az önkormányzat a mérlegelési jogkörben hozott döntése során betartja, akkor a törvényességi felügyeleti eljárás eszköztelen marad egy tartalmilag-érdemben nyilvánvalóan alapjogsértő határozat esetén is.
Álláspontom szerint a jogalkotónak választ kell találnia az önkormányzati autonómia tiszteletben tartásához és a mérlegeléssel hozott önkormányzati határozatok törvényességéhez/alaptörvénynek megfelelőségéhez fűződő közérdek közötti esetleges ütközések feloldására. Véleményem szerint az önkormányzati önrendelkezési jogot nem sértené, ha a kormányhivatal formálisan is lehetőséget kapna arra, hogy a mérlegeléssel hozott határozatokkal kapcsolatban magyarázatra, részletes indokolásra szólíthassa fel az önkormányzatot és/vagy a meghozott döntéssel kapcsolatban tájékoztató, figyelemfelhívó véleményt küldhessen a döntéshozó testületnek. 
Ha az alapjogsérelem önkormányzati rendeletben jelenik meg, akkor a kormányhivatal jogosult (és egyben köteles is) kezdeményezni a Kormánynál a rendelet alkotmánybírósági felülvizsgálatának indítványozását.42 Ez az eljárás azonban igen hosszadalmas,43 az időmúlás pedig a jogsértés orvoslási lehetőségét is kizárhatja, és tudomásom szerint élő gyakorlata sincs. 
Álláspontom szerint az alkotmánybírósági felülvizsgálat indítványozására vonatkozó szabályokat – jelen ügyre is tekintettel – hatékonyabbá kell tenni. A kormányhivatalokat (képzés útján) alkalmasabbá kellene tenni arra, hogy az önkormányzati rendeletalkotással kapcsolatos esetleges alapjogi visszásságokat, alapjogsérelmeket felismerjék, illetve az Alkotmánybíróságról szóló törvényben meghatározott formai és tartalmi követelményeknek megfelelő indítványokat tudjanak fogalmazni.
5. Azokon a településeken, ahol valamilyen okból – tapasztalataim szerint gyakorta személyes ellentétek miatt – elmérgesedik a viszony a helyi és a települési nemzetiségi önkormányzat között a kisebbségi önkormányzatok kiszolgáltatott helyzetbe kerülhetnek. A nemzetiségi önkormányzatok jellemzően rá vannak szorulva a helyi önkormányzatok költségvetési támogatására, amit azok bármikor megvonhatnak, így tervezett és előkészített nemzetiségi programok, rendezvények maradhatnak el. Ha a nemzetiségi önkormányzat a kapott támogatást beépítette a saját költségvetési határozatába, annak elköltési lehetőségével a nemzetiségi közügyek vitele során számolt, tervezett, akkor a helyi önkormányzat költségvetési rendeletének a támogatás elvonásával járó módosítása a nemzetiségi önkormányzat költségvetési autonómiájába való beavatkozásnak számít. 
Álláspontom szerint olyan szabályozásra volna szükség, amely mindkét önkormányzat költségvetési autonómiáját egyidejűleg biztosítja, de minimum annyit garantálni kellene, hogy a nemzetiségi önkormányzat számlájára ténylegesen átutalt támogatást, illetve az át nem utalt, de kötelezettségvállalással lekötött támogatást ne lehessen visszavonni.
6. Az Alaptörvényből levezethető alapelveknek a jogalkotás és a jogalkalmazás egészét át kell hatniuk. A jászapáti helyi önkormányzat önrendelkezési joga sem áll ezen általános elvárás fölött. A támogatás-elvonó döntés előzményei és indokolása alapján megállapítható, hogy az augusztus 31-én meghozott határozat sérti a jogállamiságból levezethető jogbiztonság és a rendeltetésszerű joggyakorlás követelményét, az átlátható költségvetési gazdálkodás elvét, céljában és eredményében a JRNÖ és a helyi roma közösség kollektív megbüntetéseként hat. A nemzetiségi önkormányzat jogait sértette, hogy a polgármester (hivatali hatáskörét túllépve – mások ebben való közre – és együttműködését kérve) nyomást gyakorolt az alelnökre, az elnökre és az önkormányzat testületére.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő alapjogi visszásságok orvoslása és jövőbeni megelőzése érdekében 
1. az Ajbt. 37. § (1) bekezdése alapján felkérem a belügyminisztert, hogy kezdeményezze 
-	a kormányhivatalok törvényességi felügyeleti eljárására vonatkozó jogszabályok olyan tartalmú módosításait, amelyek révén lehetővé válik (az önkormányzati autonómia tiszteletben tartása mellett) a mérlegeléssel hozott Alaptörvényt sértő önkormányzati határozatok elleni fellépés is, illetve hatékonyabb lehet az Alaptörvénnyel ellentétes önkormányzati rendeletek felülvizsgálata;
-	az önkormányzatok költségvetési eljárására vonatkozó jogszabályok módosítását annak érdekében, hogy a helyi önkormányzat és a nemzetiségi önkormányzat költségvetési gazdálkodási autonómiája egyidejűleg biztosítható legyen;
2.	az Ajbt. 32. §-a alapján felkérem a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízottat, 
-	vizsgálja meg, megfelel-e jogszabályoknak a Jászapáti Város Önkormányzata 2012. évi költségvetési rendeletét érintő 187/2012. (VIII. 31.) számú Képviselő-testületi határozat és a 27/2012. (IX.14.) rendelet elfogadásának és hatályba léptetésének az eljárása;
-	tegye meg a szükséges intézkedéseket a törvényességi felügyeleti eljárás hatékonyabbá tételéhez, különösen az önkormányzati rendeletalkotások/módosítások Alaptörvénynek való megfelelősége vonatkozásában;
3.	 az Ajbt. 37. § (1) bekezdése alapján azzal a javaslattal fordulok Jászapáti Város Önkormányzata Képviselő-testületéhez, hogy 187/2012. (VIII. 31.) számú képviselő-testületi határozatot és az annak alapján megalkotott a 27/2012. (IX.14.) rendeletet vonja vissza; 
4.	az Ajbt. 32 §-a alapján azzal a javaslattal fordulok Jászapáti Város Önkormányzata Képviselő-testületéhez, hogy – amennyiben az elvont támogatás a 2012-es költségvetési évben már nem adható vissza a JRNÖ-nak – a JRNÖ-tól megvont 2012. évi támogatás összegét a 2013-as költségvetési támogatás megállapításakor pluszként biztosítsa. 

Budapest, 2013. január 21.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 A szószerinti idézetekben az F.S. név (a szöveghűség érdekében) gyakran csak S.-ként jelenik meg.
2 A beadvány a sértő kijelentésekre nemcsak utal, hanem idézi is.
3 A polgármesteri hivatalban „… agresszívan jött utánam és ezeket mondta: Mit keresel már megint itt, talán felvettek ide dolgozni?  […] Ezután a polgármester felhívatta az JRNÖ elnökét az irodájába és neki is újra meg újra hangoztatta, hogy már megint mit keresek itt.”
4 Jászapáti Városi Önkormányzata Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 12/2011.(VI.1) rendelet
5 Az Njt. 95. § (1) bekezdése szerint a jegyzőkönyv közokirat, ami a Pp. 195. § (1) bekezdése szerint „teljesen bizonyítja a benne foglalt intézkedést vagy határozatot, továbbá az okirattal tanúsított adatok és tények valóságát, úgyszintén az okiratban foglalt nyilatkozat megtételét, valamint annak idejét és módját.”
6 A JRNÖ elnöke, alelnöke és két képviselője, a város önkormányzatának polgármestere, mindkét alpolgármestere, a szociális bizottság elnöke és a jegyzője, valamint a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Területi Roma Nemzetiségi Önkormányzat két képviselője, az Országos Roma Önkormányzat és a Lungo-Drom Országos Cigány Érdekvédelmi és Polgári Szövetség egyik elnökhelyettese, a helyi közfoglalkoztatási munkairányító, valamint a jegyzőkönyvvezető voltak jelen az ülésen. 
7 „Akkor megfogalmaztuk (vagyis a polgármester a város önkormányzata nevében), hogy a közmunkaprogramban ők olyan irányító szerepet kapnak, amivel befolyást tudnak gyakorolni a közmunkaprogramban dolgozók felett.”
8 A hatályos szabályok közfoglalkoztatási programokról és közfoglalkoztatottakról szólnak. Mivel az ügyben nyilatkozók a közmunka és a közmunkás fogalmakat használják, az egységes szóhasználat érdekében ezt az (egyébként pontatlan) terminológiát követem.
9 „Ha a Roma Nemzetiségi Önkormányzat nem tud tőle megszabadulni, akkor nehezen tudjuk (vagyis a polgármester a város önkormányzata nevében) elképzelni az együttműködést, mert akár a városban, akár a romák között együtt emlegetik F. S.-t a Roma Nemzetiségi Önkormányzattal.” 
10 „Aki a közéleti szerepet felvállalja és a mögötte lévő embereknek a véleményét, az érdekét, a szándékát akarja érvényesíteni, az nem süllyedhet olyan szintre, hogy a rendőrök viszik el, amikor az orvosi ügyeleten ittasan hőbörög.
11 „Reggelente és napközben folyamatosan lázítja a munkásokat, hogy ne vegyék fel a munkát.”
12 „A közmunkaprogramban dolgozó emberektől tavaly azt hallottam vissza, hogy a S. a közmunka végzéséhez adott benzint árulja.”
13 „És mindezek után eléggé megrendített a bír, hogy abban az ügyben, amiben a parlamentben a mentelmi jogom tárgyalták, abban S. felbíztatott egy cigány családot, hogy tegyen ellenem feljelentést, és nemcsak, hogy felbíztatta ügyvédet, autót és mindenfélét biztosított nekik.”
14 „S. az önkormányzat egyik domináns személyéről, B. Zs.-ról, aki a megyei közgyűlés alelnöke,  azt hirdeti, hogy a birodalmát, ami épül a városon túl, azt az önkormányzattól lopott pénzen csinálja.”  „Amikor a bizonyos kocsmai késelés volt, … a Sándor részeg állapotban mindenkit aki csak a telefonjában benne volt felhívott és nyomdafestéket nem tűrő hangon beszélt úgy a telefonba, mint a helyszínen lévőkkel. Amikor én kimentem a helyszínre, akkor a rendőrök ruhájánál fogva távolították el a helyszínről, mert trágár szavakat kiabált a rendőrökre és rám is.
15 „veszi a bátorságot és egyenként megfenyegeti a hivatali dolgozókat. A városban közismert uzsorás fekete Volkswagen Passat-tal jár, luxuskörülmények között él és a S. bizalmát élvezve bejön segélyt kérni, és a S.  a dolgozónak kijelenti, hogy amennyiben ez a személy nem fogja megkapni a segélyt, akkor feljelenti. ”
16 „Az, hogy a kisebbségi önkormányzatnak a tagja az uzsorás mellett és neki segédként a közmunka bér kifizetésekor ott ül a kocsijában (fénykép is van róla) és az emberek a kocsi egyik ajtaján be a másikon ki járva, hozzáteszem csak feltételezem, hogy a közmunkából származó bért az uzsorás beszedi, amihez a S. asszisztál. Milyen kisebbségi képviselő az, aki az uzsorásnak a pártján van, nem pedig a városban nyomorult körülmények között élő kisebbséggel?”
17 A polgármester vele szemben használt becsületsértő kifejezéseire az ülésen tehát nem utalt, míg a panaszbeadványban ezeket nyomatékosan hangsúlyozta.
18 „R.T. és K.K. barátaimmal nagyon jól együtt tudunk dolgozni a megyében, a településeken és remélem, hogy nekik ráhatásuk lesz Jászapátin is arra, hogy a kisebbségi önkormányzattal továbbiakban is F. S. nélkül jó együttműködésben tudjunk együtt dolgozni. Ezen dolgozok és ezért vállaltam, hogy ezen a rendezvényen részt veszek.”
19 „mi sem tudjuk felvállalni ezt a viselkedést.”
20 Ennek azért van különös (bizonyítási) jelentősége, mert korábbi álláspontját közokirat tartalmazza.
21 A polgármester elmondása szerint a közmunkaprogrammal kapcsolatban a helyi és a kisebbségi önkormányzat között külön együttműködési megállapodás nincs, a két önkormányzat (általános) együttműködési megállapodása utal a közmunkaprogramra.
22 Az Ötv. 11. § (1) A képviselő-testület önkormányzati hatósági ügyben hozott határozata ellen fellebbezésnek nincs helye. Egyébként pedig az önkormányzati költségvetési eljárás nem hatósági eljárás.
23 A kormányhivatalok törvényességi felügyeleti eljárását nem a Ket., hanem egy külön kormányrendelet szabályozza: A helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének részletes szabályairól szóló 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet
24 9/1990. (IV.25.) AB határozat
25 Ebktv. 3. § E törvény alkalmazásában e) társadalmi és érdek-képviseleti szervezet: az az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről és támogatásáról szóló törvény szerinti civil szervezet, amelynek alapszabályában, illetve alapító okiratában a szervezet céljai között a védett tulajdonság pontos meghatározásával körülírt hátrányos helyzetű csoportok társadalmi esélyegyenlőségének elősegítése vagy a védett tulajdonság pontos meghatározásával körülírt emberi és állampolgári jogok védelme szerepel, valamint az adott nemzeti és etnikai kisebbség tekintetében a kisebbségi önkormányzat, továbbá a munkavállalók anyagi, szociális és kulturális, valamint élet- és munkakörülményeivel összefüggő ügyeiben a szakszervezet,
26 Ebktv. 8. § s) pont
27 Alaptörvény T) cikk (3) bek.
28 Jat. 2. § (4) bekezdés a) pont: A jogszabályok megalkotásakor biztosítani kell, hogy a jogszabály megfeleljen az Alaptörvényből eredő tartalmi és formai követelményeknek
29 Alaptörvény XXIX. cikk (3) bekezdés A Magyarországon élő nemzetiségek jogaira vonatkozó részletes szabályokat, valamint a helyi és országos önkormányzataik megválasztásának szabályait sarkalatos törvény határozza meg.
30 Njt. 76. § (4) bekezdés A nemzetiségi önkormányzatok között nincs alá-fölérendeltségi viszony. (5) A helyi önkormányzatok és a nemzetiségi önkormányzatok között nincs alá-fölérendeltségi viszony. 
31 Njt. 78. § (3) bekezdés
32 Alaptörvény T) cikk (2) bekezdés Jogszabály […] az önkormányzati rendelet.
33 Áht. 34. § (1) A helyi önkormányzat költségvetési rendeletében megjelenő bevételek és kiadások módosításáról, a kiadási előirányzatok közötti átcsoportosításról a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivétellel a képviselő-testület dönt. (6) A nemzetiségi önkormányzat, a többcélú kistérségi társulás, a jogi személyiségű társulás, a térségi fejlesztési tanács, valamint az általuk irányított költségvetési szervek előirányzatainak módosítására, átcsoportosítására az (1)-(5) bekezdésben foglaltakat kell alkalmazni, azzal, hogy a képviselő-testület hatáskörét a nemzetiségi önkormányzat testülete, közgyűlése, a társulási tanács, illetve a térségi fejlesztési tanács tagjai gyakorolják, polgármesteren a nemzetiségi önkormányzat elnökét, a társulási tanács elnökét, illetve a térségi fejlesztési tanács elnökét kell érteni.
34 Hötv. 132. § (2) A kormányhivatal törvényességi felügyeleti eljárásának célja a helyi önkormányzat képviselő-testülete, bizottsága, részönkormányzata, polgármestere, főpolgármestere, megyei közgyűlés elnöke, társulása, jegyzője (a továbbiakban: érintett) működése jogszerűségének biztosítása (4) Nem terjed ki a kormányhivatal törvényességi felügyeleti eljárása – az (5) bekezdésben foglalt kivétellel – azokra a helyi önkormányzat és szervei által hozott határozatokra: c) amelyet a képviselő-testület mérlegelési jogkörében hozott, a mérlegelési jogkörben hozott döntések esetében a kormányhivatal kizárólag a döntéshozatali eljárás jogszerűségét vizsgálhatja.
35 Hötv. 136. § (1) Az önkormányzati rendelet Alaptörvénybe ütközése esetén a kormányhivatal a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletéért felelős miniszter útján, az Alkotmánybíróságról szóló törvényben meghatározott formai és tartalmi követelményeknek megfelelő indítvány tervezetének megküldésével egyidejűleg kezdeményezi a Kormánynál az önkormányzati rendelet alkotmánybírósági felülvizsgálatának indítványozását. A kormányhivatal az indítványt a Kormánynak megküldött kezdeményezéssel egyidejűleg megküldi az érintett helyi önkormányzatnak. (2) A kormányhivatal a helyi önkormányzat tájékoztatásának kézhezvételétől vagy a tájékoztatás adására nyitva álló határidő eredménytelen elteltétől számított tizenöt napon belül kezdeményezheti a Kúriánál az önkormányzati rendelet jogszabállyal való összhangjának felülvizsgálatát. A bírósági eljárás megindításával egyidejűleg az indítványt a kormányhivatal megküldi az érintett helyi önkormányzatnak.
36 „ez az uzsorás dolog betette a kaput. Magam részéről annyit tudok elmondani, hogy én a kisebbségi önkormányzattal úgy, hogy a S. (az alelnök) ott ül az asztalnál, a továbbiakban nem működök együtt.”
37 B.Z.: „ezért élt az önkormányzat azzal a javaslattal, helyesebben a polgármester úr, hogy mivel teljesen nyilvánvaló, hogy a nemzetiségi önkormányzat az alelnök személyét illetően eltér az együttműködési megállapodásban foglaltaktól, azért a megítélt többlettámogatás visszavonására tett javaslatot.” Lásd még: 31. lábjegyzet.
38 A polgármester elmondása szerint a város azért adott pluszpénzt a nemzetiségi önkormányzatnak, „mert várt valamit; hogy az önkormányzathoz, a közös programunkhoz lojálisak legyenek. A nemzetiségi önkormányzat a közmunkaprogram működését konfliktuskezeléssel nem támogatta, ezzel szemben feljelentésekre és bojkottra biztatták a dolgozókat.”
39 Njt. 107. § (1) Méltatlanság miatt a nemzetiségi önkormányzat képviselő-testülete, közgyűlése megszünteti annak az önkormányzati képviselőnek a megbízatását, a) akinek az állammal szemben – a lehetséges jogorvoslati eljárások kimerítését követően – köztartozása áll fenn, és azt az erről szóló értesítés kézhezvételétől számított hatvan napon belül – részletfizetés vagy fizetési halasztás esetén az ezt engedélyező határozat rendelkezéseinek megfelelően – nem rendezi, b) akinek a gazdasági társaságokról szóló törvény rendelkezései alapján a felszámolás során ki nem elégített követelésekért a bíróság jogerősen megállapította a felelősségét, és a bírósági határozat szerinti helytállási kötelezettségét nem teljesítette, c) akit szándékos bűncselekmény miatt jogerősen szabadságvesztésre ítéltek, d) aki a valóságnak nem megfelelő vagyonnyilatkozatot tett.
40 76. § (1) A nemzetiségi önkormányzati jogok a nemzetiséghez tartozó választópolgárok közösségét illetik meg, akik ezeket a jogaikat törvényben meghatározott módon, választott képviselőik útján gyakorolják.
41 187/2012. (VIII. 31.) számú Képviselő-testületi Határozat.
42 Hötv. 136. § (1) Az önkormányzati rendelet Alaptörvénybe ütközése esetén a kormányhivatal a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletéért felelős miniszter útján, az Alkotmánybíróságról szóló törvényben meghatározott formai és tartalmi követelményeknek megfelelő indítvány tervezetének megküldésével egyidejűleg kezdeményezi a Kormánynál az önkormányzati rendelet alkotmánybírósági felülvizsgálatának indítványozását. A kormányhivatal az indítványt a Kormánynak megküldött kezdeményezéssel egyidejűleg megküldi az érintett helyi önkormányzatnak. (2) A kormányhivatal a helyi önkormányzat tájékoztatásának kézhezvételétől vagy a tájékoztatás adására nyitva álló határidő eredménytelen elteltétől számított tizenöt napon belül kezdeményezheti a Kúriánál az önkormányzati rendelet jogszabállyal való összhangjának felülvizsgálatát. A bírósági eljárás megindításával egyidejűleg az indítványt a kormányhivatal megküldi az érintett helyi önkormányzatnak.
43 A helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének részletes szabályairól szóló 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet 11. § (1) A fővárosi és megyei kormányhivatal az önkormányzati rendelet alkotmánybírósági felülvizsgálatának kezdeményezésével kapcsolatos indítvány tervezetet (a továbbiakban: indítvány) – a 2. § (6) bekezdésében meghatározott határidőtől eltérően 45 napon belül – a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletéért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) útján küldi meg a Kormánynak. (2) Amennyiben az indítvány az Alkotmánybíróságról szóló törvényben meghatározott formai és tartalmi követelményeknek nem felel meg, a miniszter módosítási javaslatot küld a fővárosi és megyei kormányhivatal részére. (3) Amennyiben az indítvány tartalmával a miniszter nem ért egyet, az indítványt a véleményével együtt visszaküldheti a fővárosi és megyei kormányhivatalnak megfontolásra. Ebben az esetben a fővárosi és megyei kormányhivatalnak lehetősége van az indítvány a) kiegészítésére, b) módosítására vagy c) visszavonására is. (4) Az indítvány visszavonása esetén a fővárosi és megyei kormányhivatal a visszavonásról – az erre vonatkozó döntés meghozatalát követő három napon belül – tájékoztatja a minisztert és az érintett helyi önkormányzatot. 12. § (1) A miniszter az indítványt az indítvány támogatásával kapcsolatos javaslatával együtt terjeszti döntésre a Kormány elé. (2) Az önkormányzati rendelet Alaptörvénnyel való összhangjának felülvizsgálatára indult alkotmánybírósági eljárásban a Kormányt a miniszter képviseli.