Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-2300/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Varga Éva Csilla
Az eljárás megindulása
A panaszosok azt kifogásolták, hogy édesanyjuk Pálhalmai Országos Büntetés-végrehajtási Intézetben történt elhalálozásának körülményeiről nem kaptak semmilyen tájékoztatást. A panasz alapján felmerült a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz, valamint a jogorvoslathoz való jog sérelmének gyanúja. Ezért – az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján – vizsgálatot indítottam. A vizsgálat eredményes lefolytatása érdekében megkerestem a Dunaújvárosi Rendőrkapitányságot és a Fejér Megyei Főügyészséget, tájékoztatást kérve a rendkívüli haláleset körülményeinek vizsgálatára irányuló eljárás eredményéről, valamint annak hozzátartozókkal való közléséről.

Az érintett alapvető jogok
·	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés] 
·	A tisztességes eljáráshoz való jog: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés] 
·	A jogorvoslathoz való jog (Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdés „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljen az olyan bírósági, hatósági és más közigazgatási döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.”)

A megállapított tényállás
A panaszosok édesanyja 2010. december 26-án hunyt el a Pálhalmai Országos Büntetés-végrehajtási Intézet, mélykúti objektumában. A boncolási jegyzőkönyv és a bv. intézet egészségügyi szolgálata tagjainak meghallgatása alapján az eljáró szakértők megállapították, hogy a fogvatartott halála betegsége miatt következett be, idegenkezűségre, illetve önkezűségre utaló elváltozást nem találtak. A Fejér Megyei Főügyészség bv. ügyésze az elhunyt fogvatartott ügyében a haláleset színhelyén megjelent, a hatósági boncolásról készült jegyzőkönyvet beszerezte, majd annak kiegészítését rendelte el. A kiegészített boncjegyzőkönyvre figyelemmel az orvosszakértők határozottan úgy nyilatkoztak, hogy a halál oka természetes megbetegedés volt, ezért a temetési engedélyt az eljáró bv. ügyész kiadta. Az elhunyt fogvatartott pszichiátriai beteg volt. A Pálhalmai Országos Büntetés-végrehajtási Intézet az elhunyt fogvatartott gyógykezelését végző pszichiátriai betegek otthonát kereste meg hozzátartozóinak kiderítése érdekében. A Fővárosi Önkormányzat Pszichiátriai Betegek Otthona 2010. december 27-én tájékoztatta a hozzátartozók, illetőleg a gondnok személyéről az intézetet. A kapcsolatfelvétel a fogvatartott egyik gyermekével, de nem a panaszosokkal sikeres volt. A bv. intézet a halál tényéről őt értesítette.
A Dunaújvárosi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztályának vezetője – ismételt megkeresésre – arról tájékoztatott, hogy az elhunyt fogvatartott halálának körülményeit vizsgáló eljárást – hatáskör hiánya miatt – nem a rendőrkapitányság, hanem a Fejér Megyei Főügyészség folytatta le. A Fejér Megyei Főügyészség vezetője rámutatott arra, hogy mivel bűncselekmény gyanúja és a halálesettel kapcsolatban a fogva tartó szerv dolgozójának felelőssége sem merült fel, a bv. ügyész a temetési engedély kiadásán túl további intézkedést nem tett.

A vizsgálat megállapításai
1. A hatásköröm tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint rendvédelmi szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 1. § (5) bekezdése értelmében a vizsgálattal érintett Dunaújvárosi Rendőrkapitányság rendvédelmi szerv, így tevékenységének vizsgálatára rendelkezem hatáskörrel.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében
Magyarország Alaptörvénye B) cikkének (1) bekezdése szerint Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában megfogalmazta, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam […] kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények. [9/1992. (I. 30.) AB határozat] Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB hat.]
Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni. „A tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni.” [Lásd: 6/1998. (III.11.) AB határozat,14/2004. (V.7.) AB határozat] Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye. [14/2004. (V. 7.) AB határozat] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell. A közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [11/1992. (III. 5.) AB határozat, ABH 1992, 77, 84-85.; 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, ABH 1998, 372, 376-377.; 5/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 75, 88-89.; 422/B/1999. AB határozat, ABH 2004, 1316, 1320, 1322.] Már több jelentésemben is hangsúlyoztam, hogy különösen nagy súlya van ennek a tételnek akkor, amikor az adott eljárás eleve alapjog-korlátozásra, szankció kiszabására vagy jogkorlátozó intézkedés meghozatalára irányul.
A jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való jog – a közhatalmi tevékenység korlátaiként – önálló alkotmányjogi normaként érvényesülnek: gátját képezik a garanciális szabályok szándékolt félretételének, félreértelmezésének, a kiszámíthatatlanság okozta jogsérelmek bekövetkezésének. 
Sokrétű követelmény-rendszert foglalnak magukba, amelynek kereteit és alapjait – elsődlegesen a jogalkotásra vonatkozó követelményként – a már idézett alkotmánybírósági esetjog alakította ki, de amelyet – a jogalkalmazás ellenőrzése során – a bírósági és az ombudsmani gyakorlat tölt ki további tartalommal, fejleszti tovább. 
A jogorvoslathoz való joggal összefüggésben hangsúlyozni kívánom, hogy az olyan, az Alaptörvény szövegéből egyértelműen levezethető alapjog, amelynek gyakorlása feltételhez kötött és ezek együttes fennállása esetén mindenkit megillet. A jog immanens tartalma az érdemi bírósági, közigazgatási vagy más hatósági döntések tekintetében a másik szervhez vagy ugyanazon szervezeten belüli magasabb fórumhoz fordulás lehetősége [5/1992. (I. 30.) AB].
A jogorvoslathoz való jog törvényben meghatározottak szerint gyakorolható, ezért az egyes eljárásokban eltérő szabályozás lehetséges. Az érintettnek tehát minden olyan esetben, amikor azt az adott jogszabály lehetővé teszi, meg kell adni a lehetőséget arra, hogy az általa sérelmezett döntés ellen jogorvoslattal éljen. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a jogorvoslathoz való jog tényleges érvényesüléséhez a „jogorvoslás” lehetősége is szükséges, vagyis az, hogy a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát. [49/1998. (XI. 27.) AB határozat] 

3. A vizsgálat érdeme tekintetében 
Az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendelet 2. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a rendkívüli haláleset kivizsgálásáról kérelemre vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik.
A Rendőrség szerveiről és a Rendőrség szerveinek feladat- és hatásköréről szóló 329/2007. (XII. 13.) Korm. rendelet 12. § (3) bekezdés f) pontja értelmében a rendőrkapitányság közigazgatási hatáskörben jár el a rendkívüli haláleset kivizsgálásával kapcsolatos eljárásban. 
A BM rendelet 6. § b) pontja szerint az eljárást az a rendőri szerv folytatja le, amelynek illetékességi területén a halál beállt. A fogva tartó intézet a Dunaújvárosi Rendőrkapitányság illetékességi területéhez tartozik. 
A Ket. 12. § (1) bekezdése és (3) bekezdés a) pontja értelmében a közigazgatási hatóság eljárása során a Ket. rendelkezéseit köteles alkalmazni a törvény hatálya alá tartozó közigazgatási hatósági ügyekben. Közigazgatási hatóság a hatósági ügy intézésére hatáskörrel rendelkező államigazgatási szerv.
Az 1/2006. (I. 11.) ORFK utasítás 7. pontja szerint a rendkívüli halálesetek vizsgálatát elsősorban a Ket., valamint a hivatkozott BM rendelet alapulvételével és az utasítás mellékletét képező szabályzat rendelkezéseinek megfelelően kell lefolytatni.
A Ket. értelmében az illetékes rendőrkapitányságnak, mint hatóságnak a fogvatartott bv. intézetben bekövetkezett halála esetén el kell járnia. Az eljárási kötelezettség magában foglalja azt is, hogy a hatóságnak, azaz a rendőrkapitányságnak az eljárás befejezésekor döntést kell hoznia és azt alakszerű határozatba kell foglalnia. Mindezt pedig a törvényben előírt ügyintézési határidőn belül kell megtennie.
A Ket. 71.§ (1) bekezdése szerint a hatóság az ügy érdemében határozatot hoz, az eljárás során felmerült minden más kérdésben végzést bocsát ki. A 23/1994. (X.26.) BM. rendelet 15. §. (2) bekezdés b) pontja szerint az eljárást lezáró döntést a rendkívüli haláleset kivizsgálására irányuló eljárásban kell közölni a hozzátartozóval. Ez az eljárást folytató rendőri szerv kötelessége. 
A Ket. 98. és 99. §-ai értelmében az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezést – ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik – a döntés közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.
A Dunaújvárosi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztályának vezetőjének tájékoztatása szerint – hatáskör hiányára hivatkozva – nem folytatták le a panasz alapjául szolgáló rendkívüli haláleset miatt indult eljárást. Álláspontom szerint az idézett jogszabályi rendelkezések egyértelműen meghatározzák a fogva tartás során bekövetkezett halál kivizsgálására irányuló eljárás lefolytatására hatáskörrel rendelkező szervet. Ennek ellenére a fogvatartott halálának körülményeit vizsgáló eljárást a rendőrkapitányság nem folytatta le.
A megyei főügyészség tájékoztatása szerint a halál tényéről az elhunyt fogvatartott hozzátartozóját – a pszichiátriai betegek otthona által rendelkezésre bocsátott információk alapján – a fogva tartás helyéül kijelölt intézet értesítette. A halál bekövetkezésének körülményeiről a hozzátartozók azonban egyáltalán nem kaptak tájékoztatást. A BM rendelet 15. § (2) bekezdés a) pontja értelmében az eljárást lezáró döntést közölni kell az ismert legközelebbi hozzátartozóval, amely nyilvánvalóan az eljárást lefolytató hatóság kötelessége. Figyelemmel arra, hogy a rendőrkapitányság az eljárást nem folytatta le és döntést sem hozott az ügyben, a hozzátartozók jogszabálynak megfelelő értesítésére sem kerülhetett sor.
Minderre figyelemmel megállapítom, hogy a Dunaújvárosi Rendőrkapitányság a jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott, de közvetlenül veszélyeztette a jogorvoslathoz való jog gyakorlását is azzal, hogy az elhunyt fogvatartott halálának körülményeit tisztázandó eljárást – jogszabályban előírt kötelezettsége ellenére - nem folytatta le, nem hozott alakszerű határozatot, és a halál bekövetkezésének körülményeiről, illetőleg a jogorvoslati lehetőségről a hozzátartozóknak nem adott tájékoztatást.

Intézkedésem
A jelentésemben feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján felkérem a Dunaújvárosi Rendőrkapitányság vezetőjét, hogy – az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendeletben biztosított hatáskörében eljárva, a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény rendelkezéseinek megfelelően – gondoskodjon az elhunyt fogvatartott halálának körülményeit vizsgáló eljárás lefolytatásáról, az azt lezáró döntés meghozataláról, annak alakszerű határozatba történő foglalásáról és az ismert legközelebbi hozzátartozók részére történő kézbesítéséről. Jelentésemet pedig – az abban foglaltak jövőbeni hasznosítása érdekében – az irányítása alá tartozó állománnyal ismertesse.

Budapest, 2013. január 21.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: az alkalmazott jogszabályok
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
4. § (1) Az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga.
12. § (1) A közigazgatási hatóság eljárása során az e törvény hatálya alá tartozó közigazgatási hatósági ügyekben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) Közigazgatási hatósági ügy (a továbbiakban: hatósági ügy):
a) minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási hatóság az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot, tényt vagy jogosultságot igazol, hatósági nyilvántartást vezet vagy hatósági ellenőrzést végez,
b) a tevékenység gyakorlásához szükséges nyilvántartásba vétel és a nyilvántartásból való törlés - a fegyelmi és etikai ügyek kivételével - ha törvény valamely tevékenység végzését vagy valamely foglalkozás gyakorlását köztestületi vagy más szervezeti tagsághoz köti.
(3) E törvény alkalmazása szempontjából közigazgatási hatóság (a továbbiakban: hatóság) a hatósági ügy intézésére hatáskörrel rendelkező
a) államigazgatási szerv,
b) helyi önkormányzati képviselő-testület, ideértve a megyei önkormányzat közgyűlését is, valamint átruházott hatáskörben annak a 19. § (2) bekezdése szerinti szervei,
c) polgármester, főpolgármester, megyei közgyűlés elnöke (a továbbiakban együtt: polgármester),
d) főjegyző, jegyző (a továbbiakban együtt: jegyző),
e) törvény vagy kormányrendelet által közigazgatási hatósági jogkör gyakorlására feljogosított egyéb szervezet, köztestület vagy személy.
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja.
99. § (1) A fellebbezést - ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik - a döntés közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.

329/2007. (XII. 13.) Korm. rendelet a Rendőrség szerveiről és a Rendőrség szerveinek feladat- és hatásköréről (Korm. rendelet)
6. § (3) Az ORFK közigazgatási hatáskörében gondoskodik a hatáskörébe utalt közigazgatási hatósági eljárások lefolytatásáról, ellátja a hatósági, nyilvántartási és ellenőrzési feladatokat, ennek keretében
i) eljár a rendkívüli haláleset kivizsgálásával kapcsolatos eljárásban – a közlekedési baleset következtében beállott rendkívüli haláleset kivételével – az ORFK állományába tartozó hivatásos állományú tag rendkívüli halála esetén,
11. § (3) A rendőr-főkapitányság közigazgatási hatáskörében:
g) eljár a rendkívüli haláleset kivizsgálásával kapcsolatos eljárásban – a közlekedési baleset következtében beállott rendkívüli haláleset kivételével –, ha
ga) az áldozat diplomáciai mentességet élvező személy,
gb) az áldozat országgyűlési képviselő, az Országgyűlés által választott tisztségviselő, a Kormány tagja,
gc) az áldozat központi államigazgatási szerv vezetője,
gd) az áldozat a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok személyi állománya tagja,
ge) a halál a rendőr szolgálati helyén vagy szolgálata során következett be, és a rendőr nem az ORFK állományába tartozó hivatásos állományú tag,
gf) a halál az egészségügyi ellátás során következett be, és az egészségügyi dolgozó foglalkozási szabályszegése merült fel,
gg) rendőrségi fogdában fogvatartott személy az elhalt,
12. § (3) A rendőrkapitányság közigazgatási hatáskörében
f) eljár - a 6. § (3) bekezdés i) pontjában, valamint a 11. § (3) bekezdés g) pontjában meghatározott kivétellel - a rendkívüli haláleset kivizsgálásával kapcsolatos eljárásban,

5/1998. (III. 6.) IM rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról (IM rendelet)
34. § (1) Ha az orvos a halottvizsgálat során rendkívüli halálesetet észlel, arról a bv. intézet parancsnokát haladéktalanul értesíti.
(2) A bv. intézet parancsnoka a rendkívüli halálesetről haladéktalanul tájékoztatja a területileg illetékes rendőrkapitányságot, a bv. intézet törvényességi felügyeletét ellátó ügyészt, intézkedik, hogy a holttest és a helyszín a rendőrségi halottszemléig érintetlenül maradjon.
(3) A halottvizsgálat elvégzése után a holttest elszállításáról és a hatósági boncolás elrendeléséről a rendőrség intézkedik. A holttestet csak az ügyész nyilatkozata, valamint a hatósági boncolás után szabad eltemetni.

23/1994. (X. 26.) BM rendelet az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről (BM rendelet)
4. § (1) E rendelet alkalmazásában rendkívüli halál az a halál, amelynek természetes módon való bekövetkezését a körülmények kétségessé teszik, bekövetkezésének előzményei, körülményei ismeretlenek vagy nem állnak rendelkezésre olyan adatok, amelyekből megalapozottan következtetni lehet a halál bekövetkezésének körülményeire, így ha a halál(t):
e) a fogvatartás közben következik be.
6. § Az eljárást - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - az a rendőri szerv folytatja le, amelynek illetékességi területén
b) a halált előidéző esemény, cselekmény vagy körülmény bekövetkezett, ennek ismerete hiányában, ahol a halál beállt, a holttestet megtalálták, járműről leemelték.
15. § (2) Rendkívüli haláleset kivizsgálására irányuló eljárásban az eljárást lezáró döntést közölni kell:
a) az elhalttal közös háztartásban élt vagy ennek hiányában az ismert legközelebbi hozzátartozójával, illetőleg a temetőkről és a temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény 20. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott temetésre kötelezettel, ha a személyük az eljárás során ismertté vált, továbbá azzal, akinek a temetésre vonatkozó hatósági engedélyt az eljáró hatóság kiadta,
b) kérelemre a haláleset bejelentésére kötelezett intézmény vezetőjével,

5/2012. (I. 27.) LÜ utasítás a büntetés-végrehajtás törvényességének ügyészi felügyeletéről (LÜ utasítás)
KILENCEDIK RÉSZ
A RENDKÍVÜLI ESEMÉNYEKKEL KAPCSOLATOS FELADATOK
Intézkedés a fogvatartott súlyos balesete vagy halála esetén
24. § (1) Ha a főügyészség a fogvatartott súlyos balesetéről értesül, az ügyész az értesítéstől számított öt napon belül köteles megvizsgálni a baleset bekövetkezésének okait és értékelni a fogva tartó szerv vizsgálatának megállapításait, valamint a megelőzés érdekében tett intézkedéseket.
(2) Amennyiben a baleset, illetőleg a mérgezés a fogvatartott halálát vagy életveszélyes sérülését okozta, az ügyész köteles a legrövidebb időn belül megjelenni a baleset helyszínén az (1) bekezdésben meghatározott feladatainak elvégzésére.
(3) Ha a balesettel kapcsolatban a fogva tartó szerv dolgozójának felelőssége merül fel, az ügyész kezdeményezi a megfelelő (büntető, fegyelmi, szabálysértési, kártérítési) felelősségre vonást.
(4) Ha az ügyész a fogva tartó szervtől vagy máshonnan a fogvatartott haláláról értesül, köteles a legrövidebb időn belül megjelenni a haláleset színhelyén és megvizsgálni a halál bekövetkezésének körülményeit. Bűncselekmény gyanúja esetén elrendeli az igazságügyi orvosi boncolást. Ennek költségeit az elrendelő főügyészség viseli.
(5) Ha a fogvatartott halála kapcsán bűncselekmény megalapozott gyanúja nem merül fel, az ügyész engedélyezi a holttest hatósági boncolás utáni eltemetését.
(6) Az ügyész ellenőrzi a fogva tartásért felelős szerv halálesettel kapcsolatos vizsgálatának megállapításait.
(7) Ha a halálesettel vagy annak vizsgálatával kapcsolatban a fogva tartó szerv dolgozójának felelőssége merül fel, az ügyész a (3) bekezdés szerint jár el.

1/2006. (I. 11.) ORFK utasítás a rendkívüli halál esetén követendő rendőri eljárás szabályzata kiadásáról
Melléklet az 1/2006. (I. 11.) ORFK utasításhoz
A RENDKÍVÜLI HALÁL ESETÉN KÖVETENDŐ RENDŐRI ELJÁRÁS SZABÁLYZATA
I. fejezet
7. A rendkívüli halálesetek vizsgálatát elsősorban a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: KET), valamint az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendelet alapulvételével és e szabályzat rendelkezéseinek megfelelően kell lefolytatni.
9. Büntetés-végrehajtási intézetben, fogdában, a fegyveres erők objektumaiban, menekülttáborokban bekövetkezett halál esetén az eljárást az érintett intézmények biztonsági és egyéb előírásainak figyelembevételével kell lefolytatni.
10. Ügyfél az a magánszemély, jogi személy, vagy jogi személyiséggel nem rendelkező jogi szervezet, akinek, illetve amelynek jogát, jogos érdekét vagy jogi helyzetét az ügy érinti.
11. Az elhunyttal kapcsolatos ügyek intézésében ügyfélnek kell tekinteni az alábbi sorrendben különösen: - az elhalttal közös háztartásban élt, vagy ennek hiányában az ismert legközelebbi hozzátartozót, eltartót, vagy eltartottat, az eltemetésre kötelezhető személyt, illetőleg aki a temettetést önként vállalja - kérelmére a haláleset bejelentésére kötelezett intézmény vezetőjét.
Hatáskör megállapítása
13. A halálesetek ügyében első fokú szervként: a) megyékben - a közlekedési balesetek kapcsán bekövetkezett rendkívüli haláleset kivételével - a területileg illetékes rendőrkapitányság bűnügyi szerve,
III. fejezet AZ ELSŐ FOKÚ ELJÁRÁS
Az eljárás megindítása
23. A rendkívüli haláleset kivizsgálásáról kérelemre, bejelentésre, vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik. Az eljárás megindításáról hivatalból indult eljárásban az ismert ügyfelet az eljárás megindításától, kérelemre indult eljárásban az ismert ellenérdekű, illetve érintett ügyfelet a kérelem beérkezésétől számított öt napon belül értesíteni kell. 
Az elintézési határidő
27. Az eljárást annak megindításától számított 30 napon belül be kell fejezni.
IV. fejezet A RENDŐRI SZERV DÖNTÉSEI
Határozat és végzés
88. A hatóság az ügy érdemében határozatot hoz, az eljárás során eldöntendő egyéb kérdésekben (pl. boncolás elrendelés) pedig végzést bocsát ki. 
A döntések közlése
90. Az eljárás befejezéséről hozott határozatot a 23/1994. (X. 26.) BM rendelet 15. §-ában meghatározott személyekkel, intézményekkel közölni kell.
A fellebbezés
96. Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezést a határozat közlésétől számított 15 napon belül lehet előterjeszteni.