Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-4406/2012. számú ügyben
(Kapcsolódó ügy: AJB-4827/2012.)

Előadó: dr. Dezső Adrienn
dr. Ottrok Viktória
Az eljárás megindítása
A beadványozók panaszukban a rendőrség eljárását sérelmezték, álláspontjuk szerint a hatóság közigazgatási bírsággal sújtandó közlekedési szabály megsértése miatt indult ügyükben nem szabályszerűen folytatta le eljárását. 
A panaszok alapján felmerült az Alaptörvényben nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének a gyanúja. Erre tekintettel az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, melynek eredményes befejezése érdekében tájékoztatást, valamint a keletkezett iratok megküldését kértem az országos rendőrfőkapitánytól, valamint a Budapesti Közlekedési Központ Zrt.-től.

Érintett alkotmányos jogok és alapelvek 
–	 A jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk) 
–	A tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bek.)

Alkalmazott jogszabály 
–	a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban: Ket.)
–	a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (továbbiakban: Kkt.) 
–	a közigazgatási bírsággal sújtandó közlekedési szabályszegések köréről, az e tevékenységekre vonatkozó rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről, felhasználásának rendjéről és az ellenőrzésben történő közreműködés feltételeiről szóló 410/2007. (XII. 29.) Korm. rendelet (továbbiakban: Korm. rendelet)
–	a közúti közlekedés szabályairól szóló 1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelt (továbbiakban: KRESZ)
–	a gépjárműről és annak hatósági jelzéséről felvételt készítő eszközre vonatkozó követelményekről szóló 18/2008. (IV. 30.) GKM rendelet (továbbiakban: GKM rendelet)

A megállapított tényállás
Az AJB-4406/2012. számú ügyben a panaszos előadta, hogy 2011. december 9-én, Budapesten a XI. kerületben található Egér úton 73 km/h sebességgel haladt, amelyet a Budapesti Rendőr-főkapitányság sebességmérővel rögzített. Emiatt 30.000 Ft közigazgatási bírsággal sújtotta a Vas Megyei Rendőr-főkapitányság, arra való hivatkozással, hogy az úton 50 km/órás sebességkorlátozás volt érvényben. A panaszos a határozat ellen fellebbezést, valamint bizonyítási indítványt nyújtott be, mivel álláspontja szerint az adott útszakaszra 70 km/órás sebességkorlátozás érvényes már évek óta. A fellebbezésre tekintettel a Vas Megyei Rendőr-főkapitányság határozatának indokolási részét módosította. 
A határozat ellen a panaszos ismét fellebbezést nyújtott be, melyben továbbra is vitatta a sebességkorlátozás mértékét. A Budapesti Rendőr-főkapitányság – megismételve a Vas Megyei Rendőr-főkapitányság indokait – az elsőfokú határozatot helyben hagyta.
A panaszosnak a Budapesti Közlekedési Központ Zrt-től (BKK Zrt.) kapott tájékoztatás alapján tudomása van arról, hogy a kérdéses időszakban két alkalommal eltűnt a helyszínről a közlekedési jelzőtábla. A BKK Zrt. a panaszosnak adott tájékoztatólevelében azt is leírta, hogy az adott útszakaszon valóban 70 km/órás sebességkorlátozás van érvényben, és ez az elmúlt időszakban nem módosult, nem változott meg a forgalmi rend. Panaszos azt sérelmezi, hogy a rendőrhatóság a fellebbezés elbírálásánál ténylegesen nem vette figyelembe az indokait, és továbbra is kitart azon álláspontja mellett, hogy az adott útszakaszon nem 50, hanem 70km/órás sebességkorlátozás van érvényben, így szabályszegést nem követett el.
Az AJB-4827/2012. számú ügyben a panaszos 2011. december 5-én, ugyanezen útszakaszon haladt 69 km/h sebességgel és a Vas Megyei Rendőr-főkapitányság őt is 30.000 Ft közigazgatási bírsággal sújtotta, azonos indokok alapján. A panaszos az elsőfokú határozat ellen fellebbezést nyújtott be, amelynek eredményeképpen a Vas Megyei Rendőr-főkapitányság a határozatának indokolási részét saját hatáskörében eljárva módosította, majd az újabb fellebbezést követően a Budapesti Rendőr-főkapitányság a döntést másodfokon helyben hagyta.
Az országos rendőrfőkapitány a megkereséseimre adott válaszaiban kifejtette, hogy a Kkt. 34. § (2) bekezdése alapján a közút forgalmi rendjét a közút kezelője alakítja ki. Ugyanakkor, egy adott helyen és időben alkalmazandó közlekedési szabály kizárólag közúti jelzésből vagy magának KRESZ-nek az általános szabályaiból fakadhat. A KRESZ többek között megállapítja a közlekedésben résztvevőkre vonatkozó általános, alapvető rendelkezéseket is, az alábbiak szerint: 
3. § (1) Aki a közúti közlekedésben részt vesz, köteles 
a) a közúti forgalomra, valamint a közútnak és környezetének a védelmére vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket megtartani; 
b) a közúti jelzések rendelkezéseinek, továbbá a forgalom irányítására, ellenőrzésére jogosultak utasításainak eleget tenni; 
c) úgy közlekedni, hogy a személy- és vagyonbiztonságot ne veszélyeztesse, másokat közlekedésükben indokolatlanul ne akadályozzon, és ne zavarjon.
Erre tekintettel, a jármű vezetője nem mérlegelheti egyes közúti jelzések érvényességét, helyességét vagy indokoltságát. 
A fenti előírás egyik célja annak megakadályozása, hogy a járművezetők „rutinból”, a közúti közlekedési jelzések változatlanságának és változtathatatlanságának tudatában vegyenek részt a közúti forgalomban.
Egy közlekedési magatartás jogszerűvé tétele érdekében alappal nem lehet hivatkozni arra a körülményre, hogy egy korábban kihelyezett közúti jelzőtáblát jogszerűtlenül távolítottak el. Az így létrejött forgalmi rendből fakadó szabályokat a közlekedőknek meg kell tartaniuk, ennek hiányában magatartásuk jogszerűtlennek minősül. Az e miatti felelősségre vonás során a közúti jelzés jogszerűtlen eltávolításából fakadó helyzet csak akkor bír jogi szempontból jelentőséggel, ha az eljárás jellege a szankció alkalmazásának feltételéül szabja a vétkességet. A Kkt. 20. §-án alapuló, a gépjármű üzembentartójának ún. objektív felelősségén alapuló eljárás pedig nem ilyen.
A mindenkori forgalmi rendnek megfelelő közlekedési magatartás elvárásának különösen azért van jelentősége, mert a jármű vezetője jellemzően nem is lehet tudatában annak, hogy milyen okból nincs már ott az általa megszokott közúti jelzőtábla, miért változott meg az adott útszakasz forgalmi rendje. Amennyiben lehetőség nyílna a közúti jelzések közlekedők részéről történő felülbírálására, az nyilvánvalóan súlyos közlekedésbiztonsági kockázatokat rejtene magában, hiszen a közlekedésben résztvevő azon személyek, akik a megszokottnak tekinthető forgalmi renddel nincsenek tisztában, alappal számítanak arra, hogy a közlekedés valamennyi résztvevője a közúti jelzéseknek megfelelő módon közlekednek. Az országos rendőrfőkapitány véleménye szerint s vizsgált esetben az ügyfél által megválasztott sebesség attól függetlenül veszélyeztette a közlekedés biztonságát, hogy a közúti jelzőtábla eltávolítására nem jogszerűen, az alacsonyabb sebességhatár meghatározásának szándékával történt. 
A mindenkori forgalmi rendnek megfelelő közlekedési magatartás elvárására épülő jogértelmezés megalapozottsága kapcsán nem hagyható figyelmen kívül, hogy a jármű vezetője jellemzően nem is lehet tudatában annak, hogy milyen okból nincs már ott az általa megszokott közúti jelzőtábla, miért változott meg az adott útszakasz forgalmi rendje. Ellenkező esetben más lenne a számon kérhető magatartás attól, aki a tényleges, illetve aki az általa helyesnek vélt, de ténylegesen nem jelzett közlekedési szabály szerint közlekedne. Mindezekre tekintettel, a panaszosokkal szemben folytatott közigazgatási eljárást jogszerűnek tartja az országos rendőrfőkapitány.
Mindazonáltal úgy ítélte meg, hogy nem szolgálják az elérni kívánt közlekedésbiztonsági célokat az olyan helyszíneken történő ellenőrzések, amelyeken az aktuális forgalmi rend nem egyezik a közútkezelő szándékával. 
Erre való tekintettel, mivel egyes esetekben a forgalomtechnikai terveknek megfelelően kihelyezett közúti jelzőtáblákat illetéktelenek is eltávolíthatják, az ORFK Közlekedésrendészeti Főosztálya 2012. március 21-én, valamennyi megyei rendőr-főkapitányság rendészeti igazgatójának címzett körlevélben intézkedett, hogy amennyiben a sebességellenőrzésre vezényelt rendőr észleli a forgalmi rend – jelen esetben a megengedett legnagyobb sebességre vonatkozó szabály – megváltozását, az ellenőrzés megkezdése előtt győződjön meg arról, hogy a változtatást az arra jogosult közútkezelő végezte-e el. Amennyiben ennek során megállapítható, hogy a jelzőtáblát nem az arra jogosult távolította el, az adott helyszínen nem lehet sebességellenőrzést végezni és értesíteni kell a közút kezelőjét a jelzőtábla hiányáról.
Az országos rendőrfőkapitány által a tájékoztatóleveléhez csatolt iratokból kiderül, hogy az ellenőrzések megkezdése előtt a helyszínen eljáró rendőrök észleleték a jelzőtábla hiányát, és arról fényképfelvételt is készítettek.
A BKK Zrt. vezérigazgatójától kapott tájékoztatás szerint az Egér úton 1999 augusztusa óta van érvényben 70 km/h emelt sebesség a Péterhegyi út és a Budaörsi út között Budapest Főváros Főpolgármesteri Hivatalának hozzájárulása alapján. A fenti címre vonatkozóan a BKK Zrt.-hez, mint forgalomtechnikai üzemeltetőhöz 2011. december 16-án érkezett lakossági bejelentés a „70km/h sebességkorlátozás” jelzőtábla hiányára vonatkozóan, amely pótlására december 20-án került sor. A kérdéses időpontokra vonatkozóan (2011. december 5. és 9.) a tábla meglétéről hitelt érdemlően nem tudott felvilágosítást adni a vezérigazgató.

A vizsgálat megállapításai
A hatáskör tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Jelen ügyben megállapítható, hogy a Közterület-felügyelet az Ajbt. 18. § (1) bekezdés b) pontja alapján hatóságnak minősül, tehát az ügy vizsgálatára a hatásköröm kiterjed.

A vizsgált alapjogok és elvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Magyarország Alaptörvényének és az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény hatályba lépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait. Mindezt alátámasztandó, az Alkotmánybíróság maga a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában arra mutatott rá, hogy „az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni”.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is (9/1992. (I. 30.) AB határozat). Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.]
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB. hat] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
A tisztességes eljáráshoz való jog – noha az Alaptörvény szövegezése némileg eltérő, tartalmilag azonban változatlan az Alkotmányhoz képest – az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésben foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdésből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. [315/E/2003. AB határozat, ABK 2003. október, 741, 743]. A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye [14/2004. (V. 7.) AB határozat].
A jogorvoslathoz való joggal összefüggésben hangsúlyozni kívánom, hogy az olyan az Alaptörvény szövegéből egyértelműen levezethető alkotmányos alapjog, amelynek gyakorlása feltételhez kötött és ezek együttes fennállása esetén mindenkit megillet. A jog immanens tartalma az érdemi bírósági, közigazgatási vagy más hatósági döntések tekintetében a másik szervhez vagy ugyanazon szervezeten belüli magasabb fórumhoz fordulás lehetősége [5/1992. (I. 30.) AB].

Az ügy érdeme tekintetében
A Kkt. 21. § (1) bekezdése szerint a gépjármű üzemben tartója, illetve a gépjárművet használatra átvevő személy felel azért, hogy az általa üzemeltetett, illetve használt gépjárművel a megengedett legnagyobb sebességre vonatkozó – külön jogszabályban meghatározott – egyes előírások betartásra kerüljenek. A Korm. rendelet 1. § (1) bekezdése szerint a Kkt. 21. § (1) bekezdésében foglaltak alapján a gépjármű üzemben tartójával a gépjárművet használatra átvevő személlyel szemben a rendeletben meghatározott összegű közigazgatási bírságot kell kiszabni a kormányrendeletben meghatározott rendelkezések megszegése esetén. A Kkt. 21. §-a (1) bekezdésének a) pontjához kapcsolódóan a gépjármű üzemeltetője az 1. mellékletben meghatározott összegű bírságot köteles fizetni, ha a gépjárművel a megengedett legnagyobb sebességet túllépték.

A rendőrség sebességmérési gyakorlata jelzőtábla hiánya esetén
A rendelkezésemre álló iratokból megállapítható, hogy a sebességmérést a rendőrség úgy kezdte meg egy jelentős forgalmat lebonyolító útszakaszon, hogy tudomása volt arról, hogy nincs kihelyezve az adott útszakaszon 70 km/h-ás sebességkorlátozó tábla. Ennek alapján azt a következtetést vonták le, hogy a lakott területre érvényes sebességkorlátozás van érvényben, vagyis a megengedett legnagyobb sebesség 50 km/h. A BKK tájékoztatása szerint az érintett útszakaszon 1999 augusztusa óta 70 km/h sebességkorlátozás van érvényben, a vezérigazgató tájékoztatása szerint a jelzőtábla hiányáról a társasághoz 2011. december 16-án érkezett lakossági bejelentés, és a tábla pótlására 2011. december 20-án került sor. A rendőrség nem jelezte a BKK-nak sem a sebességmérést megelőzően, sem azt követően, hogy a táblát ismeretlenek eltávolították.
Az AJB-4406/2012. számú ügyben a rendőrhatóság a települési napló szerint 2011. december 9-én 2 órás időintervallumon belül 159 db autóról állapította meg, hogy 50 km/h megengedett legnagyobb sebesség helyett 68 km/h sebességgel közlekedett. A másik ügyben (AJB-4827/2012) 2011. december 5-én, ugyanezen útszakaszon 2 órás időintervallum alatt 174 db autó haladt 50 km/h helyett  68 km/h sebességgel.
A Ket. 1 § (2) bekezdése szerint a közigazgatási hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni. A hatóság ügyintézője jóhiszeműen, továbbá a jogszabály keretei között az ügyfél jogát és jogos – ideértve gazdasági – érdekét szem előtt tartva jár el. A Ket. 4 § (1) bekezdése szerint az ügyfeleket megilleti továbbá a tisztességes ügyintézéshez való jog.
Tekintettel arra, hogy a kérdéses útszakasz közismerten gyorsforgalmasított útszakasz, álláspontom szerint a helyszínen eljáró rendőrnek tudomással kellett volna bírnia erről a tényről. Álláspontom szerint a tényállástisztázási kötelezettség megköveteli, hogy abban az esetben, ha 2 órás időintervallumban több mint 150 illetve 170 autó 68 km/h-ás sebességgel halad, a hatóság legalább utólag megbizonyosodjon arról, hogy valóban 50 km/h-ás a megengedett legnagyobb sebesség. Ilyen rövid időtartam alatt ennyi autó gyorshajtása semmi esetben sem tekinthető szokványosnak, különösen, ha figyelembe vesszük, hogy a települési napló szerint mind 68 km/h-ás sebességgel haladt. Amennyiben elfogadom azt a feltételezést, hogy az eljáró rendőrnek nem volt tudomása az 1999 óta érvényben lévő forgalmi rendről, véleményem szerint a jóhiszeműség és a tisztességes eljárás elve megkövetelte volna, hogy meggyőződjön az adott útszakaszra vonatkozó megengedett legnagyobb sebesség mértékéről, illetve a gyorsforgalmasítás tényéről legkésőbb a sebességmérést követően. A közlekedés biztonsága pedig véleményem szerint megköveteli, hogy egy közlekedési jelzőtábla – függetlenül annak típusától – hiányának hivatalbóli észlelése esetén jelezze ezt a közútkezelő felé.
Ezt támasztja alá az országos rendőrfőkapitány – a kérdéses bírságolásokat követően – valamennyi megyei rendőrfőkapitány részére megküldött körlevele is, melyben az elmúlt időszakban a közmédiában kiemelt figyelmet kapó, a közvélemény figyelmét felkeltő és utólagos vizsgálat alapján megállapíthatóan téves helyzetértékelésből fakadóan alaptalanul, közlekedésbiztonsági relevanciával nem rendelkező helyszíneken végzett sebességellenőrzések megismétlődésének megakadályozása érdekében kéri valamennyi megyei rendőrfőkapitány intézkedését arra, hogy a sebességellenőrzést végző állomány a szolgálati feladat ellátása előtt kapja meg az ellenőrzés helyére vonatkozó és annak jellemzőit tartalmazó kimutatást és annak alapján végezze szolgálatát.
Amennyiben a kimutatásban rögzítettekhez képest a helyszín jellemzői megváltoztak (pl. ha a korábban kihelyezett sebességkorlátozó tábla már nem található ott), sebességellenőrzést csak abban az esetben lehet végezni, ha a rendőr meggyőződött arról, hogy a forgalmi rend megváltozása a közút kezelőjének intézkedése alapján történt, ellenkező esetben intézkedjen a közút kezelőjének értesítésére. [Az Országos Rendőr-főkapitányság Rendészeti Főigazgatóság Közlekedési Főosztályának 29000/10695/2012. ált. számú körlevele]
Az is alátámaszthatja, hogy a helyszínen eljáró rendőrnek tudomása lehetett a jelzőtábla hiányáról, hogy az általa a mérésről készített jelentésben a következő szöveg szerepel: „Az Egér út ezen szakasza lakott területen belül van és nem volt sebességkorlátozó jelzőtábla kihelyezve egyik irányban sem, ezért az ott közlekedő járművek megengedett legnagyobb sebesség 50 km/h. Megjegyezni kívánom, hogy a sebességellenőrzés megkezdése előtt a fentiekről tájékozódtam a helyszín vonatkozásában, valamint fényképfelvételt készítettem mind a két irányból arról, hogy sebességkorlátozó 70 km/h-ás jelzőtábla nincs az adott útszakaszra elhelyezve.”
A fentiekre tekintettel, álláspontom szerint a rendőrség a jóhiszeműség elvét és a rendeltetésszerű joggyakorlás követelményét figyelmen kívül hagyva járt el, hiszen a hatáskörének gyakorlása nem irányulhat a jog társadalmi rendeltetésével össze nem férő célra.
Fentiek alapján megállapítom, hogy a Vas Megyei Rendőr-főkapitányság és a Budapesti Rendőr-főkapitányság azzal, hogy úgy szabott ki közigazgatási bírságot a panaszosokkal szemben, hogy tudomása volt a kérdéses útszakaszon a jelzőtábla hiányáról és azt nem jelezte a közút kezelőjének a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével, a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot idézett elő.

A települési napló, mint közokirat 
A rendőrség által alkalmazott közúti sebesség- és forgalomellenőrző technikai eszközök használatáról 28/1999. (V. 25.) szóló ORFK intézkedés 17. pontja szerint a technikai eszközök alkalmazása során – a 2. számú melléklet szerinti – települési naplót kell vezetni. A kétpéldányos, önindigós, sorszámozott lapokból álló naplót (kvázi tömböt) a szolgálat idején a műszer mellett kell tartani és a kezelőnek (illetve a szolgálat végén a leállítóknak) értelemszerűen kell kitölteni. A települési napló kitöltött lapjainak másodpéldánya a tömbben marad. Az intézkedés 2/a. számú melléklete tartalmazza a települési napló sablonját. Eszerint a települési naplónak a műszerre vonatkozóan tartalmaznia kell az alkalmazott technikai eszköz típusát, gyártási számát, hitelesítési bizonyítvány számát, érvényességi idejét, az ellenőrzés helyét és idejét (óra, perc), a megengedett legnagyobb sebességet, mért sebességet, a jármű rendszámát, a helyszínen tett esetleges intézkedéseket. 
A rendőrség által rendelkezésemre bocsátott települési naplók ugyanakkor nem tartalmazzák a gépjárművek rendszámát, csak azt, hogy hány darab járműről készült fényképfelvétel. Figyelemre méltó módon, mindkét települési naplóban az adott szakaszon az összes jármű 68 km/h-ás sebességgel haladt. Továbbá nem tartalmazza a napló a megbírságolt járművek ellenőrzésének pontos idejét, csak az van feltüntetve, hogy reggel és 7 és 9 óra között történt a sebességmérés.
A fentiekre tekintettel álláspontom szerint, azzal hogy a települési napló nem tartalmazza pontosan, hogy mely járművel, milyen sebességgel, mikor lépték túl a megengedett legnagyobb sebességet, sérül a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való jog.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alkotmányos joggal összefüggő visszásság orvoslása és jövőbeni bekövetkezése lehetőségének megelőzése érdekében, az Ajbt. 32. §-a alapján felkérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy 
−	a Ket. 115-116. §-a alapján, mint a Budapesti Rendőr-főkapitányság felettes szervének vezetője hivatalból kezdeményezze felügyeleti eljárás lefolytatását minden olyan ügyfél esetében, akivel szemben az érintett útszakaszon a kérdéses időszakban közigazgatási bírságot szabtak ki, amiért 50 km/h-ás sebességet meghaladóan, de 70 km/h-ás sebességkorlátozást nem túllépve haladt;

továbbá hívja fel a vezetése és irányítása alá tartozó rendőri állomány figyelmét arra, hogy 
−	a település naplót szabályszerűen vezessék úgy, hogy abból az esetleges szabályszegés ténye és annak körülményei minden kétséget kizáróan rekonstruálhatóvá váljanak.

Budapest, 2013. március

Prof. Dr. Szabó Máté sk.