Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-8497/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Kéri Szilvia
Az eljárás megindítása
A panaszos szerint a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatásra vonatkozóan a Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Kft. (a továbbiakban: Közszolgáltató) olyan feltételeket támaszt a locsolási kedvezmény igénybevételét illetően, amelyre nem jogosítja fel a közszolgáltatás tartalmát szabályozó fővárosi közgyűlési rendelet.
A panasz alapján felmerült a jogállamiság elvének és az abból fakadó jogbiztonság követelményének, valamint a tisztességes eljáráshoz való alapvető jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja, ezért a Közszolgáltató szolgáltatási gyakorlatával összefüggésben vizsgálatot indítottam.

Az érintett alapvető jogok és értékek
–	a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)
–	tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”)

Az alkalmazott jogszabályok
–	a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi törvény (a továbbiakban: Vgtv.)
–	a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.)
–	a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről szóló 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet)
–	a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet)
–	a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásról szóló 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet)
–	az önkormányzati tulajdonú víziközműből szolgáltatott ivóvíz, valamint az önkormányzati tulajdonú víziközmű által biztosított szennyvízelvezetés, szennyvíztisztítás és -kezelés legmagasabb hatósági díjának Budapest főváros közigazgatási területén történő megállapításáról, továbbá a díjalkalmazás feltételeiről szóló 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet)

A megállapított tényállás
A panaszos szerint a locsolási kedvezmény igénybevételének elbírálásakor a Közszolgáltató nem alkalmazhatja azt a feltételt, amely szerint csak az az ingatlan részesülhet a kedvezményben, amely L4, L5, L6, L6A, és Ü jelű új kertövezetben fekszik, vagy helyi szabályozás esetén annak építési övezeti előírása tiltja az ingatlan 50%-ot elérő beépítését és területének legalább 50%-án biológiailag aktív zöldfelület található, és a közüzemi víziközműből szolgáltatott ivóvizet locsolás céljára használja az ingatlantulajdonos. Kifogásolja továbbá, hogy a kedvezmény iránti kérelmét 2012. május 9-én nyújtotta be a céghez, az elbírálásról szóló tájékoztatás pedig szeptember 6-án, vagyis négy hónappal később kelt. Ez ellen 2012. szeptember 15-én kifogást terjesztett elő a Közszolgáltatónál, de 2012 novemberéig nem kapott választ. A locsolási kedvezmény iránti igényt elutasító válaszában a Közszolgáltató az ivóvíz-szolgáltatás és a szennyvízelvezetés hatósági díját szabályozó, 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendeletben meghatározott feltételekre hivatkozott.
A települési folyékony hulladék ártalmatlanítására irányuló közszolgáltatást szabályozó 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet nem határozza meg a 10%-os locsolási kedvezmény igénybevételének részletes szabályait.
A Közszolgáltató arra a kérdésemre, hogy mely jogszabályi rendelkezés alapján alkalmazza a cég a locsolási kedvezmény igénybevételének feltételeit, kifejtette, hogy az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet valóban nem tartalmaz erre nézve részletes szabályozást, de álláspontjuk szerint a 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendeletben meghatározott feltételek itt is alkalmazhatóak. Az elhúzódó ügyintézés és kifogáskezelés okaival összefüggésben a 2012. év első félévében lezajlott jelentős átszervezési és átállási időszak nehézségeire hivatkozott. A beérkezett panaszokat kivizsgálták, a vonatkozó jogszabályoknak és szerződésnek megfelelően jártak el. Válasza szerint az átállási időszak lezárult, és a cég a hatályos jogszabályoknak megfelelően működik.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatásköröm tekintetében
Feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – a közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Ajbt. 18. § (2) bekezdése szerint közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv, a közüzemi szolgáltató, az egyetemes szolgáltató, az állami vagy európai uniós támogatás nyújtásában vagy közvetítésében közreműködő szervezet, a jogszabályban közszolgáltatásként megjelölt tevékenységet végző szervezet, valamint a jogszabályban előírt, kötelezően igénybeveendő szolgáltatást nyújtó szervezet. A közszolgáltatást végző szerv kizárólag e tevékenységével összefüggésben vizsgálható.
A vizsgálat folytatásának lehetőségét az Ajbt. 20. § (1) bekezdése biztosítja számomra.

II. A vizsgált alapjogok tekintetében
Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa következetesen, zsinórmértékként támaszkodott az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazta az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
Magyarország Alaptörvénye és az Ajbt. hatálybalépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait. Mindezt alátámasztandó, az Alkotmánybíróság a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában arra mutatott rá, hogy „az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni”.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság számos határozatában, így a 9/1992. (I. 30.) AB határozatában is rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság alkotmányos követelményének egyik eleme az egységes jogértelmezésen alapuló jogalkalmazás. Nem lehet azonban világos, egyértelmű, és hatását tekintve kiszámítható a norma, ha nem biztosítja az egyértelmű eligazodást, alkalmazást. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az állami és önkormányzati döntések jogszabályoknak való megfelelőségét is. Az Alkotmánybíróság szerint a jogállamiság elvéből folyó követelmény, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket. Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.
Az Alkotmánybíróság szerint a tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. A tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye.1 Olyan jogalkalmazói eljárást foglal magában, amely a materiális jogállam értékrendjének megfelelően, a demokratikus alkotmányfejlődés során kikristályosodott alapelvek és szabályok alapján zajlik.
Az alapvető jogok biztosának gyakorlata szerint a jogállamiság elvéből fakadó egyes követelményeknek – amennyiben azok az adott kontextusban értelmezhetők – a közszolgáltatást nyújtó intézmények tevékenysége során is érvényesülniük kell: a jogbiztonság követelménye és a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog biztosítása az ügyfelek, szerződéses partnerek számára a közszolgáltatást nyújtó szervektől is elvárható.
A jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos tipikus visszásságok közé sorolható különösen az eljárások elhúzódása, a tényállás nem kellő mértékű tisztázása, a beadott kérelem, panasz érdemi vizsgálatának hiánya, vagy éppen az, ha a vizsgált szerv a kérelmet nem annak tartalma szerint bírálja el.

III. 1. Az ügy érdemében
A vizsgált ügyben a 10%-os locsolási kedvezmény iránti kérelem benyújtásakor és annak elbírálásakor – vagyis 2012. május hónaptól szeptember hónapig – hatályos jogszabályok szerint a települési folyékony hulladék ártalmatlanítására irányuló közszolgáltatásban az érintettek kötelezettségei az alábbiak szerint határozhatóak meg.
A Hgt. az ingatlantulajdonos (az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója) kötelezettségeként határozza meg, hogy az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjtse, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadja.2
A települési önkormányzat feladata – kötelezően ellátandó közszolgáltatásként – az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési folyékony hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatás megszervezése és fenntartása3.
A Hgt. 23. §-a szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg – többek között – a helyi közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit.
A közszolgáltató feladata az önkormányzati rendeletben előírt módon a települési hulladék ingatlantulajdonosoktól történő begyűjtése, elszállítása a települési hulladékkezelő telepre, illetőleg a települési hulladék kezelése, kezelő létesítmény üzemeltetése, a szolgáltatás folyamatosságának biztosítása.4
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szerint a települési folyékony hulladék mennyiségének meghatározásánál abba nem számít bele – többek között – „az év meghatározott időszakában locsolási célú felhasználásra figyelembe vett ivóvízmennyiség, amely nem lehet kevesebb, mint az adott időszakhoz tartozó vízhasználat 10%-a” (16. § (2) bek. d) pont). Az egységnyi díjtétel kiszámításakor a hulladék mennyiségének meghatározásához „a vezetékes ivóvízzel ellátott ingatlan esetén az ingatlanon fogyasztott és kedvezményekkel (pl. locsolási kedvezménnyel) csökkentett vízmennyiséget kell alapul venni” (17. § (1) bek. a) pont).
A 10%-os locsolási kedvezmény igénybevételének részletes szabályait nem határozza meg az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet.
A fenti szabályozás alapja a 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet, amely szerint „A települési folyékony hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén az egységnyi díjtétel – a (3) bekezdésben foglaltak kivételével – az ingatlanon keletkező folyékony hulladékmennyiség egységnyi térfogatának, illetve külön jogszabály alapján engedélyezett szennyvíz-elszikkasztás esetében az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja.” (10. § (1) b) pont). „Az (1) bekezdés b) pontja esetében szükséges az ingatlanon keletkező folyékony hulladék mennyiségének kiszámításánál az ingatlanon fogyasztott (számlázott) vízmennyiséget kell alapul venni az egységnyi díjtétel megállapításához.” (10. § (2) bekezdés). „Az (1) bekezdés b) pontja szerinti folyékony hulladék mennyiségének meghatározásánál nem vehető figyelembe az év meghatározott időszakában locsolási célú felhasználásra figyelembe vett ivóvízmennyiség, amely nem lehet kevesebb, mint az adott időszakhoz tartozó vízhasználat 10%-a;” (10. § (4) bekezdés d) pont).
A Közszolgáltató álláspontja szerint a locsolási kedvezmény tekintetében a 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendeletben meghatározott részletes feltételeket a települési folyékony hulladék ártalmatlanítására irányuló közszolgáltatás nyújtásakor is lehet alkalmazni. A 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet szabályai a 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendeleten alapulnak: „A szennyvízelvezetési helyről a szennyvízelvezető műbe kerülő szennyvíz mennyisége méréssel, mérés hiányában pedig az adott helyen fogyasztott (számlázott) vízmennyiség alapulvételével állapítható meg” (24. § (1) bekezdés). „Nem vehető figyelembe a szennyvíz mennyiségének meghatározásánál: a külön jogszabály felhatalmazása alapján kihirdetett jogszabályok szerint az év meghatározott időszakában locsolási célú felhasználásra figyelembe vett ivóvízmennyiség, amely nem lehet kevesebb, mint az adott időszakhoz tartozó vízhasználat 10%-a;” (24. § (4) bekezdés d) pont). A 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet meghatározza az alábbiakat is: „A locsolási kedvezmény alkalmazása szempontjából lakossági fogyasztó: A részben vagy teljesen lakóépületként használt házasingatlan tulajdonosa, bérlője, használója – kivéve az alábbi b) pont esetét –, aki az ingatlan fővízmérője alapján a csatornadíj-fizetésre kötelezett” (6. § (1) bekezdés a) pont).
A 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet tárgyi hatálya az önkormányzati tulajdonú víziközműből szolgáltatott ivóvíz, valamint az önkormányzati tulajdonú víziközmű által biztosított szennyvízelvezetés, -tisztítás és -kezelés legmagasabb hatósági díjának Budapest főváros közigazgatási területén történő megállapítására, és a díjalkalmazás feltételeire vonatkozik.
Az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet tárgyi hatálya pedig a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos kötelező helyi közszolgáltatásra vonatkozik. A rendelet meghatározása szerint: „hulladékkezelési közszolgáltatás: a rendelet hatálya alá tartozó települési folyékony hulladék tekintetében az önkormányzat által szervezett és fenntartott begyűjtési és szállítási, valamint ártalmatlanítási közszolgáltatások együttes elnevezése.” (2. § 11. pont).
Fentiek alapján látható, hogy a két közszolgáltatásra, vagyis a települési folyékony hulladék ártalmatlanítására irányuló, és a közműves szennyvízkezelésre vonatkozó közszolgáltatásra kormányrendeleti szinten ugyanazok a szabályok vonatkoznak a 10%-os locsolási kedvezmény tekintetében, az igénybevétel részletszabályai azonban eltérőek a fővárosi közgyűlési rendeletekben. Mindkét kormányrendeleti szintű szabályozás azon alapul, hogy a csatornahasználat díja és a folyékony hulladék kezelésének díja az elszállított, illetve a szennyvízhálózatba juttatott mennyiséggel arányosan legyen megállapítva. A mennyiség meghatározásánál általában a fogyasztott ivóvízmennyiség az irányadó, locsolás esetén azonban a locsolásra elhasznált víz nem kerül sem a közcsatornába, sem folyékony hulladékként átvételre, így annak a mennyiségét méltánytalan lenne megfizettetni a fogyasztókkal. Ezért a szabályozás mindkét esetben lehetővé teszi azt, hogy a locsolásra használt víz a szennyvíz illetve folyékony hulladék mennyiségébe ne számítson bele „az adott időszakhoz tartozó vízhasználat 10%-a” erejéig.
A települési szilárdhulladék-szállítási közszolgáltatással kapcsolatban a közszolgáltatók gyakorlatát vizsgálva egy korábbi jelentésemben5 megállapítottam, hogy a magasabb szintű jogszabályok keretei között az egyes önkormányzati rendeletek határozzák meg a szolgáltatást: a közszolgáltatás tartalmát, a feladatellátás rendjét és módját, az igénybevétel módját, gyakoriságát, idejét és helyét stb. Az ingatlantulajdonos és a közszolgáltató között létrejövő szerződés minden lényegi elemét tehát jogszabály határozza meg.
A Hgt. 23. §-a konkrétan meghatározza azokat a szabályozási tárgyakat, melyekben a törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására rendeletet alkot a képviselő-testület.6 A szabályozás, vagyis a rendeletalkotás joga nem delegálható a Közszolgáltatóra. A Közszolgáltató a vonatkozó jogszabályok, a Hgt. keretei között alkotott helyi rendeletek, valamint az önkormányzattal kötött közszolgáltatási szerződés előírásai alapján köteles ellátni feladatát. A Közszolgáltató nem szabhat feltételeket az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet szabályain túlmenően.
Megállapítom, hogy az 59/2011. (X. 12.) Főv. Kgy. rendelet nem tartalmazza a locsolási kedvezmény igénybevételének részletes szabályait, így a Közszolgáltató nem utasíthatja el a kérelmet azon az alapon, hogy az adott ingatlan nem az L4, L5, L6, L6A, és Ü jelű új kertövezetben fekszik, vagy helyi szabályozás esetén annak építési övezeti előírása tiltja az ingatlan 50%-ot elérő beépítését és területének legalább 50%-án biológiailag aktív zöldfelület található. Az ezzel ellentétes közszolgáltatási gyakorlat sérti a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelményét.
Azon az alapon, hogy a 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet tartalmaz szabályozást a locsolási kedvezményre vonatkozóan, még nem teszi alkalmazhatóvá azt a települési folyékony hulladékra vonatkozó közszolgáltatásban is. A két rendelet tárgyi hatálya nem egyezik meg egymással, azok két különböző közszolgáltatás szabályait határozzák meg, az egyik közszolgáltatásra vonatkozó rendelet szabályait nem lehet alkalmazni a másik közszolgáltatásban. A jogbiztonság alkotmányos követelményének egyik eleme az egységes jogértelmezésen alapuló jogalkalmazás. A megfelelő jogalkalmazási gyakorlatnak is hozzá kell járulnia a jogszabályok kiszámítható, előrelátható működéséhez. Az a jogalkalmazói gyakorlat, amely szerint a Közszolgáltató nem az adott közszolgáltatásra vonatkozó közgyűlési rendelet szabályai szerint jár el, hanem egy másik közszolgáltatást szabályozó rendelet szabályait is alkalmazza, ellentétes a jogszabályok kiszámítható működtetésének elvével, és így az ilyen gyakorlat sérti a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelményét.
Továbbá a 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet meghatározza a locsolási kedvezmény alkalmazása szempontjából, hogy ki minősül lakossági fogyasztónak: az, aki az ingatlan fővízmérője alapján a csatornadíj-fizetésre kötelezett (6. § (1) bekezdés a) pont). A települési folyékony hulladék ártalmatlanítására irányuló közszolgáltatás igénybevevője értelemszerűen nem lehet csatornadíj-fizetésre kötelezett, mivel csatornabekötéssel nem is rendelkezik.
Megjegyzendő, hogy a 4/1995. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet a locsolási kedvezmény igénybevételének szabályai között arról rendelkezik, hogy „A jogosultságot a bejelentő a 3. § c) pontja szerinti feltételek teljesítését követő hónap 1. napjától szerzi meg. Az igény elbírálásáról a szolgáltató a feltételek teljesítését követő 30 napon belül értesíti a bejelentőt.” (4. § (2) bekezdés). Jelen esetben ezt a szabályt nem alkalmazta a Közszolgáltató, tekintettel arra, hogy a kérelmet 2012. május hónapban nyújtotta be a fogyasztó, az elbírálásról értesítést pedig csak 2012. szeptember hónapban kapott. A Közszolgáltató válasza alapján az elhúzódó eljárás, a késedelmes ügyintézés oka a 2012. első félévében történt átszervezés volt. A panaszos szerint azonban a 2012. szeptemberben benyújtott panaszára 2012. november hónapig nem kapott választ, ez az időszak pedig már kívül esik az átszervezés okozta átállási időszakon. A Közszolgáltató honlapján elérhető Üzletszabályzat7 14. pontja az alábbiakat tartalmazza: „Az Egyedi esetek. Ebben az esetben a reklamáció jellegétől függően (szolgáltatás, számlázás, adminisztráció) az illetékes terület vezetője egyedi döntés alapján kezeli a reklamációt. Az ügyintézés ideje ebben az esetben sem haladhatja meg a 15 munkanapot.”
A tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos tipikus visszásságok közé sorolható például az eljárások elhúzódása, a beadott kérelem, panasz érdemi vizsgálatának hiánya. Jelen esetben a Közszolgáltató négy hónapon keresztül nem bírálta el a locsolási kedvezmény kérelmet, és nem alkalmazta az üzletszabályzatban meghatározott 15 napos panaszkezelési határidőt, amely eljárás a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét idézte elő.
Végül az alábbiakra szeretném felhívni a figyelmet. A települési szilárdhulladék-szállítási közszolgáltatás átfogó vizsgálatát lezáró AJB-2994/2012. számú jelentésemben részletesen elemeztem az ingatlantulajdonos, az önkormányzat és a közszolgáltató kapcsolatát, és az alábbiakat állapítottam meg:
„Ebben a közszolgáltatási rendszerben annak három szereplője, vagyis az önkormányzat, a közszolgáltató, és az ingatlantulajdonos kölcsönösen függnek egymástól, az egyikük által tanúsított magatartás kihat a másik szereplő helyzetére. Ezért ebben a rendszerben mindhárom résztvevő oldaláról szoros együttműködésre lenne szükség. Mindezt pedig befolyásolja a jogalkotónak a rendszerre vonatkozó szabályozása, az elérendő célok, prioritások felállítása. A közszolgáltatással elérendő végső cél egyrészt közegészségügyi, másrészt környezetvédelmi. Közérdek fűződik a köztisztaság, településtisztaság megteremetéséhez, a járványok elkerüléséhez, és a környezeti elemek (a föld, a levegő, a víz, az élővilág és az épített környezet)8 védelméhez, Ezek megteremtésén keresztül érvényesülhet ugyanis az egészséges környezethez való alapjog.” (III. Az ügy érdeme tekintetében című fejezet).
„Egyetértek az Országos Környezetvédelmi Tanács azon álláspontjával, amely szerint a települési önkormányzat az a szerv, ami egyszerre képviseli az ingatlantulajdonos és a közszolgáltató érdekeit. Ehhez elsősorban az szükséges, hogy a helyi rendelet és a közszolgáltatóval kötött közszolgáltatási szerződés kellően részletesen meghatározza a közszolgáltatás minden elemét, és a felek jogait és kötelezettségeit. Vagyis az ingatlantulajdonosok esetében tartalmazzon kellően egyéniesített megoldásokat, ezzel is elősegítve a kötelező igénybevétel lakossági elfogadását. Például rendelkezzen az egyszemélyes háztartások vagy nyugdíjasok által igénybe vehető kedvezményekről, a számlázási eljárás részletes szabályairól. A közszolgáltató gyakorlatát, teljesítését pedig – mint szerződéses partnerét – ellenőrizze. A közszolgáltató felé pedig garantálja – szabályalkotási és behajtási szinten –, hogy a feladatellátáshoz szükséges, az ingatlantulajdonos által fizetendő díj megfizetésre kerüljön.” (2.1. Az arányos és differenciált közszolgáltatási díj, díjkedvezmények és szociális támogatások biztosítása című fejezet).
„Álláspontom szerint a közszolgáltatóknak Alaptörvényből származó kötelezettsége, hogy a fogyasztói panaszok kezelése során tájékoztatást nyújtsanak a többi, jogorvoslati lehetőségéről, biztosítva ezzel a jogorvoslathoz való alapjog érvényesülését.” (2.2. Kötelező igénybevétel, jogorvoslathoz való jog című fejezet).
Fenti megállapítások a települési folyékony hulladékra vonatkozó közszolgáltatásra is alkalmazhatóak, tekintettel arra, hogy a szilárd és folyékony hulladékra vonatkozó szabályozás nagyrészt azonos volt 2012. december 31-ig.
A 2013. január 1-jétől hatályos szabályozás szerint a települési folyékony hulladék a továbbiakban nem minősül hulladéknak. A Vgtv. kiegészült „A nem közművel összegyűjtött háztartási szennyvíz begyűjtésére vonatkozó közszolgáltatás” címmel, vagyis a továbbiakban a vízgazdálkodási joganyag részét képezi a „települési folyékony hulladék”, amely elnevezésében is változott a nem közművel összegyűjtött háztartási szennyvízre. A Vgtv. módosítását követően az tartalmazza a vonatkozó új törvényi szintű szabályokat, amelyek többnyire a Hgt. régi tartalmával azonosak, néhány rendszerbeli különbséggel. A Vgtv. szabályai mellett a fent idézett megállapítások a továbbiakban is megállják a helyüket a közszolgáltatásra nézve.
A témával összefüggésben továbbá a Vgtv. alábbi rendelkezéseire hívom fel a figyelmet: „44/C. § (2) A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg: a) a közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatással ellátott terület határait; (…) c) a közszolgáltatás ellátásának rendjét, módját és időtartamát, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, valamint a közszolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit; (…) e) az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények és a szolgáltatás ingyenességének eseteit;”. „44/D. § (1) A közszolgáltatás igénybevételéért a nem közművel összegyűjtött háztartási szennyvíz mennyiségével arányos díjat kell fizetni. (2) A közszolgáltatás díjának meghatározása során a következőket kell figyelembe venni: a) a háztartási szennyvíz mennyisége”. A kormányrendeleti szintű végrehajtási szabály jelenleg még hiányzik, azonban a fentiek alapján a locsolási kedvezmény részletes szabályainak meghatározása a Fővárosi Közgyűlés hatáskörébe tartozik.

Összefoglalás
A települési szilárd- és folyékonyhulladék-szállítást végző közszolgáltatók gyakorlatát vizsgálva számos korábbi jelentésemben megállapítottam, hogy a közszolgáltatási tevékenységüket a vonatkozó jogszabályok, a helyi rendelet és az önkormányzattal kötött közszolgáltatási szerződés előírásai alapján kötelesek ellátni. Amennyiben a Közszolgáltató a helyi rendelet gyakorlati alkalmazása során azt tapasztalja, hogy annak szabályai nem eléggé részletesek vagy kevéssé differenciáltak, úgy a gyakorlatban nem „pótolhatja ki” a hiányzó szabályozást az eljárása során, hanem jelezheti a jogalkotó felé a szabályozás megalkotása iránt felmerült igényét. Tekintettel arra, hogy a közszolgáltatás igénybevétele kötelező, kiemelten fontos a lakossági elfogadás erősítése, amelynek egyik sarokpontja a Közszolgáltató hozzáállása, együttműködése. A locsolási kedvezmény esetében a közszolgáltatási díj arányossá tétele valósul meg, ezért van jelentősége annak, hogy a helyi rendelet milyen szabályozást tartalmaz (vagy nem tartalmaz), illetve, hogy a Közszolgáltató kérelem-elbírálási gyakorlata megfelel-e a szabályozásnak.

Intézkedésem
Az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján felkérem a Fővárosi Településtisztasági és Környezetvédelmi Kft. ügyvezető igazgatóját, hogy
1.	tevékenységét az eljárására irányadó jogszabályoknak és szakmai előírásoknak megfelelően gyakorolja;
2.	szabályozási hiányosság esetén kezdeményezze a Fővárosi Közgyűlésnél a nem közművel összegyűjtött háztartási szennyvízre vonatkozó, a közszolgáltatást szabályozó rendelet módosítását;
3.	vizsgálja meg annak a lehetőségét, hogy a 2012. évben benyújtott és a panaszban szereplő okból elutasított locsolási kedvezmény kérelmeket milyen módon tudja utólag jogszerűen elbírálni.

Budapest, 2013. február

Prof. Dr. Szabó Máté sk.
Melléklet: Lábjegyzet
1 Vö. 6/1998. (III. 11.) AB határozat és 14/2004. (V. 7.) AB határozat.
2 Hgt. 20. § (1) bekezdés
3 Hgt. 21. § (1) bekezdés
4 Hgt. 27. § (1) bekezdés
5 AJB-1624/2011. számú jelentés
6 Hgt. „23. § A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg: a) a helyi közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatással ellátott terület határait; b) közszolgáltató megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a közszolgáltató a közszolgáltatást rendszeresen köteles ellátni; c) a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit - beleértve az egyes ingatlanfajtákra vonatkozó speciális szabályokat -, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit; d) a közszolgáltatás keretében kötött szerződés létrejöttének módját, valamint a közszolgáltatás igénybevételének - jogszabályban nem rendezett - módját és feltételeit; e) a közszolgáltatással összefüggő - jogszabályban nem rendezett - települési önkormányzati feladat- és hatáskört; f) az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét; g) a közszolgáltatással összefüggő személyes adatok (közszolgáltatást igénybe vevő neve, lakcíme, születési helye és ideje, anyja neve) kezelésére vonatkozó rendelkezéseket; h) a gazdálkodó szervezet számára - a 20. § (4) bekezdésében meghatározott kivétellel - a gazdasági tevékenységével összefüggésben keletkezett, nem elkülönítetten gyűjtött és a 13. § alapján nem hasznosított vagy ártalmatlanított hulladéka tekintetében a közszolgáltatás kötelező igénybevételét a 21. § (2) bekezdésében foglaltakra figyelemmel.”
7 http://ftszv.hu/uzletszabalyzat.html
8 A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény 4. § (1) bekezdés