Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3444/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Csóré Erika
Az eljárás megindulása
Hivatalomhoz előterjesztett beadványában a panaszos a Galgagyörkön 2008. június 15-én (vasárnap) két család viszályán alapuló történtekkel kapcsolatban fogalmazta meg aggályait.
A beadvány szerint Galgagyörk egyik házában három éven át élt egy fiatal házaspár gondtalanul, amikor a telkükön álló, nyári konyhájukba önkéntes beköltözők jelentek meg. A házaspár jogorvoslatot keresett az önkéntes beköltözőkkel szemben. Először a rendőrségen, de ott azt a választ kapták, hogy hozzanak a jegyzőtől kilakoltatási papírt. Ezt azonban nem kaptak. Így telt el további három év, amikor a nyári konyhában lakók megütötték a fiatalpár férfi tagját. A fiatalember feljelentést tett a rendőrségen, ami tovább rontotta a két házban lakók viszonyát. A nyári konyha lakói megrongálták a fiatalpár autóját és kidöntötték kerítésüket. A fiatalok ekkor rendőri segítséget kértek. Négy rendőr megjelent a helyszínen, de azon kívül, hogy körül néztek, nem tettek semmit. Ezért a fiatalpár a Magyar Gárdához fordult, amely meg is jelent a településen. A Magyar Gárda megjelenését követően a helyszínre érkezett a Készenléti Rendőrség is. Ekkor a fegyvertelen gárdisták, valamint a kapával, kaszával, szamuráj karddal felfegyverkezett, nyári konyhában lakók és társaik egymással szemben álltak. A rendőrök csak annyit tettek, hogy a gárdistákat igazoltatták. Amikor pedig a gárdisták a falu központjába mentek, a rendőrök vezetője megkérte őket, hogy „tízen menjenek vissza a fiatalpár házához és segítsenek bepakolni a holmikat a teherautóba, mert a pár költözik. De – tette hozzá a rendőrök vezetője – az egyenruhát vegyék le, mert az ’irritálja a cigányokat’.”
Alkotmányos jogokat érintő visszásság gyanújára tekintettel az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján az ügyben – hivatalból – vizsgálatot rendeltem el.
Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében tájékoztatást kértem az országos rendőrfőkapitánytól és Galgagyörk Polgármesteri Hivatal jegyzőjétől.

Érintett alkotmányos jogok
Jogállamiság elve és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog. (Alk. 2. § /6/ bek.)
Az állam objektív alapjog védelmi kötelezettsége (Alk. 8. § /1/ bek.).
Az élethez és az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bek.)

A megállapított tényállás
1. A szóban forgó ingatlan egy családi ház a hozzátartozó nyári konyhával. Az ingatlan tulajdonosai 1996 és 2005 között többször változtak. Az ingatlan-nyilvántartás szerint 2008. június 15-i események idején az a fiatalpár volt az ingatlan tulajdonosa, akik a Magyar Gárda segítségét kérték a költözéshez. Ők 2005. április 5-én vásárolták az ingatlant. A nyári konyhában ekkor már ott élt családjával az a férfi és nő, akikkel az idők múltával konfliktusba kerültek. Nyilatkozatuk szerint a tulajdonosoktól csak a nyári konyhát vették meg un. zsebszerződéssel, így az ingatlan-nyilvántartásba nem kerültek bejegyzésre. Az ingatlanon lévő családi házat 2003 végén adták el azok a tulajdonosok, akiktől a nyári konyhát vásárolták. Nyilatkozatuk valóság tartalmát bizonyíthatja, hogy a vezetékes vízszolgáltatási szerződés az ingatlan egészére vonatkozóan 2004. augusztus 2-től a nyári konyhában lakó pár nevére szól, melyet a vizet szolgáltató cég által kiállított és jegyzőnek megküldött hátralékközlő lap igazol.
Az önkormányzat iktatási rendszerében a két család viszályával és ingatlan körüli problémájával kapcsolatos iratnak nincs nyoma. Birtokvédelmi eljárás 2003 és 2007 között nem indult. Ezen időszakban egyébként öt jegyzője volt a községnek. A jelenlegi 2007. december 10-től tölti be állását. Az ingatlan családi ház részében lakó pár valamennyi jegyzőtől szóban kért segítséget helyzetük megoldásához. Problémájuk mindig a vezetékes víz használatával, a vízhasználati szerződés nevükre való átíratásával és a kilakoltatással függött össze. A jelenlegi jegyzőtől ugyancsak szóban kértek a nyári konyhában lakó családot érintő kilakoltatási határozatot. A tisztázatlan tulajdonosi-birtokosi helyzet miatt azonban a jegyző nem hozhatott ilyen döntést. Erről szóban tájékoztatta őket. 2008 elején a pár többször felkereste az új jegyzőt problémáikkal. Többek között március végén szóváltásba keveredtek a szomszédok a vezetékes víz elzárása miatt. Ekkor a fiatalpár birtokvédelmet kért, melyre tekintettel a jegyző felkereste a nyári konyha lakóit, ismertette velük azokat a jogkövetkezményeket, melyekre számíthatnak a víz elzárása miatt. Ez a pár ígéretet tett a főcsap kinyitására. Néhány héttel később birtokvédelmi kérelmüket a fiatalpár visszavonta, mondván „a probléma megoldódni látszik”.
2. A szóban forgó két család „kényszeredett együttéléséből” fakadó problémákból gyökerezik az a konfliktus, amely a családi házban élő fiatalpár és a nyári konyhában élő család egyik, néhány ingatlannal távolabb lakó férfi rokona között alakult ki. Ez szolgált alapul több büntetőeljárás megindítására is.
2008. június 9-én – a fiatalpár feljelentése alapján – a Váci Rendőrkapitányságon büntetőeljárás indult a nyári konyhában lakó család rokona ellen, mert alapos gyanú merült fel arra, hogy június 6-án a galgagyörki Italdiszkont előtt oly módon bántalmazta a fiatalpár férfi tagját, hogy annak dobhártyája beszakadt. Ez ügyben a nyomozást vádemelési javaslattal fejezte be a rendőri szerv, jelenleg bírósági szakban van.
2008. június 15-én ismét gyanúsítottként hallgatták ki a szóban forgó rokon férfit, mert június 14-én az esti órákban a fiatalpár házánál lévő kerítést kirángatta, a kaput összedöntötte, majd betörte autójuk egyik ablakát. Az ablaküveg betöréséből származó sérülései miatt kórházba szállították, majd onnan előállították a váci kapitányságra. A férfi a garázdaság és a rongálás elkövetését elismerte. Az ügyben, vádemelést követően a Váci Városi Bíróság 2008. június 27-én hozott ítéletében a férfit bűnösnek mondta ki és közérdekű munkára ítélte.
Még június 14-én 23 óra 30 perckor a fiatalpár bejelentette a rendőrségre, hogy házuk előtt 20-30 fő személy jelent meg és megfenyegették őket, hogy ha a rendőrségre előállított férfit nem engedik el, megverik őket és felgyújtják házukat. A helyszínre érkező rendőrök adatgyűjtést végeztek, de intézkedésre okot adó körülményt nem tapasztaltak. Ezért a helyszínt elhagyták. Rövid időn belül azonban újabb bejelentés érkezett az ingatlannal kapcsolatban a rendőrségre. A szerint a nyári konyha épület ablakait ismeretlen személyek betörték, a házba bementek, az ingóságokat onnan kihordták és felgyújtották. Az épület szomszédságában lévő, szomszédos telken található ház ablakait is betörték. Személyi sérülés nem történt. E bejelentésre a bűnügyi készenléti szolgálat vonult a helyszínre, helyszíni szemlét folytattak le.
Az esettel kapcsolatban tanúként hallgatták ki a családi házban lakó férfit, de érdemben nyilatkozni nem tudott, csak üvegcsörömpölést hallott és miután a már említett 20-30 fős csoport megfenyegette őket, telefonon segítséget kért egy ismerősétől. Mire ez az ismerőse többedmagával a helyszínre érkezett, a csoport nem volt ott, így ők is eltávoztak a ház elől. Az ügyben rongálás miatt elrendelt nyomozást végül megszüntették, mivel az elkövető kilétét nem lehetett megállapítani.
2008. június 15-én 14 óra 24 perckor a fiatalpár újabb bejelentést tett a rendőrségre arról, hogy a házuk előtt ismét gyújtogatással fenyegetőzik a kb. 20 fős csoport. A helyszínre összesen 6 rendőr érkezett, de csoportosulást nem talált, így tanúkutatás és adatgyűjtés után a helyszínt elhagyták.
Nem sokkal később, de még 2008. június 15-én, a fiatalpár értesítette a rendőrséget, hogy házuk előtt a csoport ismét gyülekezik. A helyszínre érkező rendőrök azt látták, hogy a ház előtt kb. 20 fő hangoskodik, szidalmazzák a fiatalpárt. Lecsillapították a csoportot és felszólították őket a helyszín elhagyására. A csoport azonban nem távozott el, hanem házaik előtt várakoztak és egyre többen lettek. Kb. 70-80 fő gyűlt össze. Viselkedésükből arra lehetett következtetni, hogy eredeti szándékuktól nem álltak el. Ekkor a fiatalpár közölte a rendőrökkel, hogy szeretnének elköltözni, amihez segítséget várnak.
Közben a Gödöllői Rendőrkapitányság ügyeletese a helyszínen lévő parancsnokot tájékoztatta, hogy Veresegyház belterületén kb. 30 fő gyülekezik, Magyar Gárda egyenruhában. E körülményt a Pest Megyei Rendőr-főkapitányság központi ügyeletese úgy ítélte meg, hogy kiélezetté válhat a helyzet Galgagyörkön. Ezért további erőket küldött a helyszínre. Az irányító parancsnok a Váci Rendőrkapitányság Közrendvédelmi Osztályának vezetője volt. A gyülekező Magyar Gárda tagokat a Gödöllői Rendőrkapitányság járőrei folyamatosan kísérték. A menetelő csoportot az őrbottyáni járőr – a galgagyörki helyszíntől kb. 800-1000 méterre – feltartóztatta. Közben folyamatosan további rendőri erők érkeztek a helyszínre. Az irányító parancsnok felvette a kapcsolatot a Magyar Gárda helyszíni vezetőjével, aki elmondta, hogy a fiatalpár kérésére, költöztetésükhöz kívánnak segíteni.
A rendőri erők parancsnoka egyeztetett az utca végén lévő csoporttal is. Ezen jelen volt az Országos Cigány Önkormányzat elnök-helyettese, több kisebbségi önkormányzati képviselő és jogvédő szervezet tagja. Ők az utcán gyülekezők agresszivitását igyekeztek csillapítani. A cigány önkormányzat elnök-helyettese tájékoztatta a rendőri erők parancsnokát, hogy a helyi lakosok ugyan nem akadályozzák meg a fiatalpár elköltözését, de a Gárda jelenlétét nem tűrik el. Végül megegyeztek abban, hogy a szükséges mértékben a Gárda segíthet a költöztetéshez, de a Gárdára utaló külső jegyek viselése nélkül. A fiatalpár elköltöztetése erőszakmentesen megtörtént, az összegyűlt lakosok megnyugodtak, a helyszínt elhagyták. A rendőri erők – 18 fő kivételével – ugyancsak elhagyták a települést.
A helyszínen lévő állami szervek, kisebbségi képviselők, jogvédő szervezetek képviselői azonban még megbeszélést tartottak, együttműködési megállapodást kötöttek a hasonló esetek megelőzése érdekében.

A vizsgálat megállapításai
1. Összességében megállapítható, hogy a rendőrséghez tett minden bejelentést követően érkezett a helyszínre rendőr. Addig azonban, amíg a ház előtt gyülekező és fenyegetőző csoport nem tanúsított olyan magatartást, amely jogsértő cselekmény – bűncselekmény – gyanúját vetette fel, nem kerülhetett sor rendőri intézkedésre. Amikor viszont látható volt, hogy a két fél között a helyzet kiéleződött, további jogsértések elkövetése várható, a rendőrség megerősítő erőről gondoskodott. A helyszínirányító parancsnok kezdeményezései, valamint a rendőrök jelenléte hozzájárult ahhoz, hogy további, bűncselekményi tényállást kimerítő cselekményre, így a két család összetűzésére nem került sor. A helyszíni rendőri intézkedések megfeleltek a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (Rtv.) 13. § (1) bekezdésében foglaltaknak, mely szerint: „A rendőr jogkörében eljárva köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha a közbiztonságot, a közrendet … sértő vagy veszélyeztető tényt, körülményt vagy cselekményt észlel, illetve ilyet a tudomására hoznak…” és megfeleltek az Rtv. 24. § (1) bekezdésében előírt, rendőri segítségnyújtási kötelezettségnek is, ami így szól: „A rendőr köteles a feladatkörébe tartozó segítséget, illetőleg a hozzáfordulónak a tőle elvárható felvilágosítást megadni.” Nem maradtak figyelmen kívül a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 62/2007. (XII. 23.) IRM rendelet 3. § (1) bekezdésében foglaltak sem. Ez a jogszabályhely előírja, hogy „Bűncselekmény vagy szabálysértés észlelése, valamint a közbiztonságot, a közrendet, …, a polgárok személyét vagy javait sértő vagy fenyegető veszélyhelyzet esetén, illetőleg ha ilyet hoznak tudomására, a rendőrt intézkedési kötelezettség terheli.” 
A helyszínen eljáró rendőrök – mérlegelési jogkörben hozott – döntései mulasztást, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem keletkeztettek.
Megállapítható az is, hogy bűncselekmény gyanúja esetén az illetékes rendőri szerv – a Váci Rendőrkapitányság – a nyomozást elrendelte és lefolytatta. Annak eredményeként két ügyben, mivel a kétséget kizáró bizonyítékok megalapozottá tették a vádemelést, az iratokat megküldték az ügyészségnek, mely vádat emelt a bíróságon. Egy esetben a bíróság jogerős ítélete már megszületett, a másik ügy jelenleg bírósági szakban van, abban is a bíróság jogerős ítélete lesz irányadó. Egy büntetőeljárásban nem álltak elegendő bizonyítékok a bűncselekmény elkövetőjének kilétére, ezért azt bizonyíték hiányában a nyomozó hatóság megszüntette. A nyomozás megszüntetése azonban önmagában nem alapoz meg alkotmányos joggal összefüggő visszásságot, a bizonyítékok mérlegelése pedig a nyomozó hatóságok (rendőrség, ügyészség) feladata. Ezért országgyűlési biztosi intézkedésre nem volt lehetőségem.
2. A szóban forgó két család alapkonfliktusának a megoldására, a tulajdon- és birtokviszonyok eldöntésére nem volt hatásköre a rendőri szerveknek. Tulajdoni kérdésekben a bíróságnak van hatásköre eljárni, birtokvédelmet pedig elsődlegesen a helyi jegyzőtől lehet kérni.1 Ez utóbbi eljárást írásbeli kérelemre a jegyző meg is indította, de később a kérelmezők – ugyancsak írásban – kérték az eljárás szüneteltetését. Így a jegyző eljárásával kapcsolatban sem merült fel alkotmányos joggal összefüggő visszásság.  
3. A rendőrség Magyar Gárda képviselőivel szemben tanúsított magatartásáról sem mellőzhettem álláspontom kifejtését.
Mindenekelőtt a Gárda szóban forgó vonulása nem mondható a gyülekezési jogról szóló törvény hatálya alá tartozónak, ugyanis nem volt kommunikációs jogi jellegű („nem demonstratív”). Egy kivett esetkörről volt szó, mégpedig egy család költöztetéséhez segítségnyújtás biztosítása.
Nem volt minősíthető közterület-használati engedélyhez kötött eseménynek sem a gárdisták vonulása, fellépése, hiszen a kb. 30 fő folyamatosan menetelt Galgagyörk felé, odaérve pedig a segítséget kérő fiatalpár – magánszemély – házát kívánta megközelíteni, majd ingóságaikat kellő biztonsággal a költöztető gépkocsira rakodni. Természetesen ez csak a Gárda által igénybe vett terület nagyságára, tevékenységük időtartamára, céljára és létszámára tekintettel mondható ki.
A rendelkezésemre álló adatokból viszont nem dönthető el kétséget kizáróan, hogy a rendőrség a Galgagyörk felé menetelő Magyar Gárda tagjait miért kísérte folyamatosan és Őrbottyánnál miért tartóztatta fel2. Egyáltalán, minek minősítette a Gárda által tanúsított magatartást. Úgy gondolom nem vitatható, hogy a településen összegyűlt 70-80 fős tömeg számára bizonytalanságra adhatott okot, esetleg félelmet is kelthetett a formaruhát viselő gárdisták menetelése, rendőri kísérettel való megjelenése. Nem lehettek világosak számukra a szerepek, az hogy ki látja el a közrend és köznyugalom biztosítását.
Aggodalmam tehát nem az, hogy a rendőrség miért nem akadályozta meg a Magyar Gárda vonulását, hanem az, hogy a rendőrség és a Magyar Gárda tagjai együttes, kvázi együvé tartozásra utaló körülmények közötti megjelenése, az emberekben keltett esetleges bizonytalanság (félelem) miatt, nem válhatott-e kétségessé a tett rendőri intézkedések szükségesség és arányosság elvének való megfelelősége.3 Nem rendelkezem olyan ombudsmani eszközökkel, amelyek lehetőséget adnának a Galgagyörkön 2008. június 15-én történtek kétséget kizáró bizonyossággal való feltárására, a Magyar Gárda vonatkozásában fellépő rendőri erők eljárásával kapcsolatos kételyeim feloszlatására. Ezért mellőztem az alkotmányos joggal összefüggő visszásság megállapítását.

Intézkedésem
A Magyar Gárda tagjai menetelésével, megjelenésével összefüggésben feltárt rendőri bizonytalanságok jövőbeli elkerülése, illetve a szóban forgó gyakorlat mellőzése érdekében – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdése alapján – felkérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy hívja fel az érintett állomány figyelmét a kötelező rendőri fellépés, segítségnyújtás megfelelő mérlegelésének garanciális jelentőségére.

Budapest, 2009. február 9.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 191. §-a így szól: (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését. (3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is. (4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.
2 A Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 62/2007. (XII. 23.) IRM rendelet 41. §-sa szerint: (1) A feltartóztatás a rendőrnek az a tevékenysége, amelynek során azt a személyt, aki a személyazonosságának igazolását megtagadja, vagy az igazolásra történő felszólításnak nem engedelmeskedik, továbbá, akitől felvilágosítást kér, annak idejére az intézkedés helyszínének elhagyásában korlátozza, vagy a további intézkedés megtételéig a helyszín elhagyásában megakadályozza. (2) A feltartóztatást meg kell szüntetni, ha az intézkedés célját elérte, és további intézkedésre nincs szükség.
3 A Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 62/2007. (XII. 23.) IRM rendelet 15. §-a szerint: (1) A rendőri intézkedés nem okozhat olyan hátrányt, amely nyilvánvalóan nem áll arányban az intézkedés törvényes céljával. (2) Több lehetséges és alkalmas rendőri intézkedés, illetőleg kényszerítő eszköz közül azt kell választani, amely az eredményesség biztosítása mellett az intézkedéssel érintettre a legkisebb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással jár.