Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
OBH 3221/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
A panaszos unokahúgai ideiglenes hatályú elhelyezése ügyében kérte a vizsgálatomat. A panaszos az 1999-ben és 2001-ben született gyermekeket – édesanyjuk 2004 márciusában bekövetkezett halálától – az édesapával és az apai nagyszülővel közösen nevelte. A gyermekek édesapja 2008. március 21-én elhunyt. A panaszos sérelmezte, hogy a gyermekeket az apa halálát követően a Budapest-Zugló Polgármesteri Hivatal Gyámhivatala kiemelte a megszokott családi környezetből, nevelőszülőhöz helyezte.
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog, továbbá a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
Az ügy teljes körű feltárása érdekében a gyámhivatal vezetőjétől tájékoztatást és a vonatkozó dokumentumok másolatának rendelkezésre bocsátását kértem.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog. "A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2. § (1)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 

A megállapított tényállás
A Zuglói Családsegítő és Gyermekjóléti Központ (gyermekjóléti központ) 2005 májusától a gyermekjóléti alapellátás keretében gondozta a családot. A gyermekjóléti központ a családdal a fővárosba költözésüket követően a korábbi lakóhelyük gyermekjóléti szolgálatának jelzésére vette fel a kapcsolatot. A családban fellépő működési zavarok (italozás) miatt többször – legutóbb 2006 januárjában – felmerült a gyermekek védelembe vételének szükségessége, arra azonban a segítő szakemberekkel való együttműködés miatt nem került sor.
Ez év az óvoda március 26-án írásban jelezte a gyámhivatalnak az apa halálát. Az óvodavezető tájékoztatta a hatóságot arról is, hogy a család támogatást, segítséget igényel. A hatóság a jelzést március 31-én iktatta.
Az iskola március 27-én esetjelző lapon tájékoztatta a gyermekjóléti központot az apa haláláról. A gyermekvédelmi felelős a gyermekek életének fokozottabb figyelemmel kísérését, továbbá a hatósági (gyámrendelés) eljáráshoz, a szükséges anyagi támogatások igényléséhez a gyermekvédelmi központsegítséget kérte. 
Április 9-én a gyámhivatalnál a panaszos is bejelentette testvére halálát, kérte gyámul kirendelését.
A gyámhivatal április 21-én a gyermekek lakóhelyén környezettanulmányt készítését kérte. Az ügyintéző a gyermekek születési, a szülők halotti anyakönyvi kivonatának beszerzéséről, továbbá a gyermekek vagyonának leltározásáról is rendelkezett.
A környezettanulmány rögzítette, hogy a család egyszerű körülmények között él, a gyermekeknek külön szobájuk van. A környezettanulmányt készítő a nagyszülőt szellemileg és fizikailag jó állapotúnak jellemezte.
A családot gondozó gyermekjóléti központ véleménye szerint azonban idős nagymama évek óta nem jár ki a lakásból, kora és egészségi állapota miatt nem képes a gyermek gondozására. A családgondozó a gyermekek gondozására, nevelésére sem az idős nagyszülőt, sem a panaszost nem tartotta alkalmasnak. A panaszos 22 éves leánya – körülményei miatt – nem tudta vállalni a gyámi tisztséget. A családban nem volt más – a gyermekek nevelését vállaló – gyámul rendelhető személy. A családgondozó a gyermekek mielőbbi nevelőszülőkhöz helyezését javasolta.
A gyámhivatal május 15-én Budapest Főváros Önkormányzatának Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálatát felkérte a gyermekek soron kívüli szakértői vizsgálatára, elhelyezési tárgyalás tartására. 
A gyámhivatal 10/1642-7/2008. számú, 2008. május 19-én kelt határozatával a gyermekeket ideiglenes hatállyal nevelőszülőhöz helyezte, a 10/1642-8/2008. számú határozatával a kiskorúak részére hivatásos gyámot rendelt. Ugyanezen a napon a hatóság 10/1642-8-II. számú határozatával a panaszos gyámul való kirendelési kérelmét elutasította. A határozat ellen a panaszos jogorvoslati kérelmet nyújtott be. A Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala B-91-16266/2008. számú, 2008. június 15-án kelt határozatával az első fokon hozott döntést helyben hagyta.
Az ügyintéző feljegyzésben rögzítette, hogy a gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezéséről szóló határozatot a panaszos lakásán kívánta átadni, aki az átvételt megtagadta, az ügyintézővel agresszíven viselkedett, láthatóan ittas állapotban volt.
Az ügyintéző május 22-én kelt hivatalos feljegyzése szerint a határozatot az idősebb gyermek iskolájában akarták végrehajtani, de az az iskola együttműködésének hiányában eredménytelen volt. A végrehajtáshoz a gyámhivatal a rendőrség segítségét kérte.
A gyermekek nevelőszülőhöz vitelére május 23-án – édesapjuk temetése után – került sor. Az ügyintéző aznap kelt feljegyzése szerint a panaszos ittas állapotban megjelent a gyámhivatalban és ismételten kérte gyámul való kirendelését.
Május 28-án a panaszos nagykorú lánya kérelmet nyújtott be az unokahúgaival való kapcsolattartás engedélyezése tárgyában.
Június 17-én a szakszolgálat a gyámhivatalnak megküldte a gyermekek elhelyezési javaslatát. A szakvélemények a gyermekek tartós nevelésbe vételére és nevelőszülői elhelyezésére tettek javaslatot. Az elhelyezési tárgyaláson a gyermekjóléti központ családgondozója és a gyermekjogi képviselő is részt vett, az elhelyezési javaslattal egyetértettek. A panaszos és az apai nagyszülő a gyermekek tartós nevelésbe vételét és nevelőszülőhöz helyezését ellenezték.
A gyámhivatal 10/1642-31-3/2008. számú, 2008. július 10-én kelt határozatával a gyermekeket tartós nevelésbe vette. Az apai nagyszülő, a panaszos és leánya a gyermekekkel való kapcsolattartását szabályozta.

A vizsgálat megállapításai
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 72. § (1) bekezdése értelmében a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezését indokolja, ha felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges. Ezen feltételek fennállása esetén a gyermeket a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség, a legközelebbi ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek ellátását is biztosító nevelőszülőnél, ennek hiányában az ideiglenes hatályú elhelyezés biztosítására is kijelölt gyermekotthonban kell elhelyezni. A hivatkozott szakasz második bekezdése szerint az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozó súlyos veszélyeztetettségnek minősül a gyermek olyan bántalmazása, elhanyagolása, amely életét közvetlen veszélynek teszi ki, vagy testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődésében jelentős és helyrehozhatatlan károsodást okozhat.
Megállapítottam, hogy a gyámhivatal március végén az óvoda jelzéséből értesült a gyermekek édesapjának haláláról, az árván maradt gyermekek sorsának rendezése érdekében az eljárási cselekményeket azonban csak április 21-én kezdte meg. Az édesapa halála után a két kisgyermek megszokott környezetében maradt, gondozásukról, nevelésükről a nagyszülő és a panaszos gondoskodott, törvényes képviselőjük nem volt. A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján nem merült fel a gyermekek súlyos veszélyeztetettségére utaló – azonnali intézkedést igénylő – körülmény sem, így az ideiglenes hatályú elhelyezés az apa halálát követő mintegy közel két hónap múlva való elrendelésére jogszabályi felhatalmazás hiányában került sor.
Megállapítottam azt is, hogy a panaszos gyámrendelésével kapcsolatos eljárást a hatóság a Gyer. 128. §-ában foglaltaknak megfelelően folytatta le. Az eljárás során a gyámhivatal vizsgálata, hogy a 9, illetve 11 éves leánygyermek megfelelő fejlődése az idős nagyszülő és a panaszos gondozásában biztosított-e, ha nem van-e a családban a gyermekek gondozására, nevelésére alkalmas, gyámul kirendelhető személy. Tekintettel arra, hogy a szülői felügyelet nélkül maradt gyermekek neveléséről a szakvélemények alapján kirendelt gyám útján nem lehetett gondoskodni, a gyermekeket a gyámhivatal tartós nevelésbe vette.
Összességében megállapítottam, hogy a gyámhivatal eljárása alapvető jogokkal összefüggő visszásságot nem okozott. Előzőekre figyelemmel vizsgálatomat intézkedés nélkül lezárom, egyúttal – tekintettel annak garanciális jelentőségére – az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján a gyámhivatal vezetőjének figyelmét felhívom a Gyvt. ideiglenes hatályú elhelyezésre vonatkozó rendelkezései betartására.

Budapest, 2008. július 28.

Dr. Szabó Máté sk.