Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 
Jelentése
az OBH 1982/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Csóré Erika
Az eljárás megindítása
A panaszos hivatalomhoz előterjesztett beadványa szerint 2008. január 30-án 8 óra 30 perc körüli időben, a Budapest V. kerületi Markó utcában a rendőrjárőrök szabálysértés elkövetése miatt - mivel másodikként várakozott - intézkedést kezdeményeztek, majd helyszíni bírságot szabtak ki vele szemben. Panaszos a szabálysértés elkövetését nem ismerte el arra hivatkozva, hogy forgalmi okból, a közlekedés részvevőit nem veszélyeztetve, és nem akadályozva állt meg gépkocsijával. A rendőrök átadtak a részére egy helyszíni bírság kiszabásáról szóló formanyomtatványt, melynek átvételét aláírásával igazolta. A rendőrök távozása után vette csak észre, hogy aláírásával a szabálysértés elkövetését is elismerte. Aláírása felett ugyanis szabad szemmel nem látható azon szöveg szerepelt, hogy „A túloldali tájékoztatót tudomásul vettem”. A túloldalon pedig „A szabálysértés elkövetését elismerem…” szöveg volt olvasható. A panaszos sérelmesnek tartotta a tájékoztató szöveg betűméretét, az szerinte megtévesztésre alkalmas. A történtek miatt még aznap írásban panasszal fordult a BRFK V. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjéhez, aki arról tájékoztatta, hogy jogorvoslati lehetősége nincs.
A panasz alapján felmerült annak gyanúja, hogy sérült a panaszos jogbiztonság követelményéhez és tisztességes eljáráshoz való joga. Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el.

Az érintett alkotmányos jogok
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog.

A megállapított tényállás
A panaszost 2008. január 30-án 8 óra 30 perc körüli időben, a Budapest V. kerületi Markó utcában két egyenruhás rendőr szabálysértés elkövetése miatt - mivel szabálytalanul másodikként várakozott - intézkedés alá vonta. Panaszos a szabálysértés elkövetését nem ismerte el, állítása szerint csak néhány másodpercre, forgalmi okból, a közlekedés résztvevőinek akadályoztatása nélkül állt meg gépkocsijával. A rendőrök átadtak a panaszosnak egy sorszámozott nyomtatványt, melynek átvételét aláírattatták vele. 
A panaszos figyelmét ismerősei hívták fel arra, hogy a rendőrök megtévesztették, amikor aláírást kértek tőle. A nyomtatványon, a „szabálysértő aláírása” felett ugyanis szabad szemmel nem olvasható szöveg állt: „A túloldali tájékoztatót tudomásul vettem”. 
A nyomtatvány hátoldalán, hasonló apró méretű betűkkel az állt, hogy „A jogkövetkezményekről szóló tájékoztatás után a helyszíni bírság kiszabásának tudomásul vétele esetén a bírság ellen jogorvoslatnak nincs helye. A szabálysértés elkövetését elismerem, a helyszíni bírság kiszabását tudomásul veszem, a tájékoztatást – ide értve a pontérték megállapítását is – megkaptam, a készpénz-átutalási megbízást átvettem”. 
A panaszos a rendőri intézkedés ellen még aznap délelőtt írásban panasszal élt a BRFK V. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjénél, aki a 2008. február 18-án kelt levelében arról tájékoztatta, hogy az esetet kivizsgálta. Megállapította, hogy az intézkedést azért kezdeményezték a járőrök, mivel szabálytalanul, másodikként várakozott a Budapest V. kerület Markó utca 27. szám előtt. A járőrök megfelelően tájékoztatták őt az elkövetett szabálysértésről és felajánlották a helyszíni bírság kiszabását, az ellen a helyszínen kifogást nem emelt, elismerte a szabálysértés elkövetését. Ennek tényét, valamint a bírság kiszabásáról szóló csekk és a bírság egy példányának átvételét a bírságszelvényen aláírásával igazolta.
A tájékoztató levél tartalmazta azt is, hogy a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény 135. § (2) bekezdésében foglaltak alapján „ha az elkövető a bírság kiszabását – a jogkövetkezményekről szóló tájékoztatás után – tudomásul veszi, a bírságolás ellen jogorvoslatnak helye nincs”. Mindezekre tekintettel a 10.000 forint bírság elengedésére, mérséklésére, illetve szabálysértési eljárás lefolytatására a kapitányságvezetője nem látott lehetőséget.
A panaszos beadványában hangsúlyozta, hogy abban a tudatban volt, hogy aláírásával azt igazolta, hogy tudomására hozták, hogy szabálysértési eljárás indul ellene. Ezzel szemben, tudta nélkül elismertették vele a szabálysértés elkövetését. Mivel a rendőrség a szóban forgó nyomtatványt országosan használja, szerinte naponta több ezer embert megtévesztenek a nyomtatvány aláírattatásával. 

A vizsgálat megállapításai
1. Mindenekelőtt áttekintettem a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény (Sztv.) – a panaszos felelősségre vonása időpontjában, 2008. január 1. és 2008. június 29. között hatályos – rendelkezéseit. 
A helyszíni bírság intézménye a szabálysértési eljárás egyszerűsített formája, amelyet az Sztv. 134. – 137. §-ai szabályoznak. A helyszíni bírság alkalmazására általában a szabálysértés tetten ért elkövetőjével szemben kerül sor, de alkalmazása a rendőr számára, illetve elfogadása a szabálysértés elkövetője számára nem kötelező. Mindketten választhatják a feljelentést, és az ezt követő szabálysértési eljárást, ahol a cselekmény bizonyítása a hatóság kötelezettsége, az eljárás alá vont pedig védekezhet, és jogorvoslattal élhet. 
Az Sztv. szerint helyszíni bírság alkalmazható, ha az elkövető a helyszíni bírság kiszabását – a jogkövetkezményekről szóló tájékoztatás után – tudomásul veszi. Ilyen esetben a bírságolás ellen jogorvoslatnak helye nincs. Tudomásul vett helyszíni bírság esetén az elkövető részére készpénz-átutalási megbízást kell átadni és fel kell hívni, hogy a bírságot harminc napon belül fizesse be. Ha az elkövető vagy a gépjármű üzemben tartója a helyszíni bírság kiszabását nem veszi tudomásul, a szabálysértési eljárást az egyébként irányadó rendelkezések szerint kell lefolytatni. Így kell eljárni akkor is, ha a (járművezető távollétében kiszabott bírság esetében) gépjármű üzemben tartójának megküldött készpénz-átutalási megbízást harminc napon belül nem fizetik meg.
Az Sztv. felhatalmazása alapján kiadott, a helyszíni bírságolás részletes szabályairól szóló 10/2000. (II. 23.) BM rendelet tartalmazza a bírságolási eljárás menetét, és a bírságolásra szolgáló nyomtatványt (3. sz. melléklet). (Tájékoztató az elkövető jelenlétében kiszabott helyszíni bírságról: „Tájékoztatom, hogy a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény alapján, amennyiben a helyszíni bírság kiszabását, illetve a bírság összegét nem veszi tudomásul, úgy szabálysértési eljárás indul. A kiszabott helyszíni bírságot 30 napon belül kell megfizetni, amennyiben ez nem történik meg - a törvényes feltételek megléte esetén - adók módjára behajtható, a nem európai uniós tagállam állampolgára esetén beutazási és tartózkodási tilalom rendelhető el. A jogkövetkezményekről szóló tájékoztatás után a helyszíni bírság kiszabásának tudomásul vétele esetén a bírságolás ellen jogorvoslatnak nincs helye. A tájékoztatást - ideértve a pontérték megállapítását is - megkaptam, a készpénz-átutalási megbízást átvettem.” (Jelenleg hatályos szöveg!)
A BM rendelet szerint, ha jogszabály helyszíni bírság kiszabását lehetővé teszi és a hatóság tagja a helyszíni bírság kiszabása mellett dönt, ezt közli az elkövetővel, egyben tájékoztatja a jogkövetkezményekről, valamint a szabálysértéshez rendelt közúti közlekedési előéleti pontról. Ha az elkövető a helyszíni bírságolás tényét, a helyszíni bírság összegét tudomásul veszi, a hatóság tagja helyszíni bírságot szab ki. A helyszíni bírság tudomásulvétele esetén a hatóság tagja tájékoztatja az elkövetőt a helyszíni bírság végrehajtására vonatkozó törvényi rendelkezésekről [BM rendelet 2. § (1) bek.].
Ha az elkövető a helyszíni bírságolás tényét nem veszi tudomásul vagy a helyszíni bírság összegét vitatja, a hatóság tagja a helyszíni bírságolást befejezi és közli az elkövetővel, hogy feljelentést tesz [BM rendelet 2. § (2) bek.].
A nyomtatvány mérete: 210 mm x 105 mm [BM rendelet 3. § (1) bek. b./ pont.].
A jogszabályok tehát az intézkedő rendőr kötelezettségévé teszik a jogkövetkezményekről való szóbeli tájékoztatást, és a szabálysértés elismeréséről, valamint a bírság tudomásulvételéről történő – ugyancsak szóbeli – nyilatkoztatást. A kitöltött nyomtatvány aláírására, a másolat, és a készpénz átutalási megbízás átvételére csak ezek után kerülhet sor. 
A helyszíni bírságolás lényege tehát az, hogy a szabálysértés elkövetője a rendőr közlésére elismeri, hogy szabálysértést követett el, és tudomásul veszi a bírság összegét. Ezzel értelemszerűen a jogorvoslat lehetőségéről is lemond.
A vizsgált ügyben ombudsmani eszközökkel azt megállapítani nem volt lehetséges, hogy az intézkedő rendőrök és a helyszíni bírsággal sújtott panaszos között ténylegesen milyen párbeszéd hangzott el. A rendelkezésemre álló panaszosi állítást a kapitányságvezetője cáfolta. Az egymásnak ellentmondó nyilatkozatokra figyelemmel, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg.
2. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. A jogállam követelményeinek egyike a tisztességes eljáráshoz való jog. A helyszíni bírság kiszabásáról szóló nyomtatvány hátoldalán található, teljes egészében rendkívül apró betűs szöveg olvasása látáshibás személyeknek nehéz, de a jó látásúak számára is megterhelő.
A helyszíni bírság alkalmazásakor a nyomtatványt használó rendőr ugyan formálisan eleget tesz törvényben foglalt kötelezettségének, amikor a bírságot elfogadó személy rendelkezésére bocsátja a hárompéldányos nyomtatvány egy másolati példányát, de a tisztességes eljárás azt is megköveteli, hogy – a nyomtatványnak a tájékoztatásban betöltött fontos szerepére tekintettel – nemcsak tartalmában legyen megfelelő, hanem olvashatónak, a megbírságolt személy számára használhatónak is kell lennie. Ennek hiányában a nyomtatvány nem alkalmas funkciója betöltésére, azaz tájékoztatásra.
Az, hogy a helyszíni bírságolás részletes szabályairól szóló 10/2000. (II. 23.) BM rendelet 3. számú melléklete szerinti bírságolásra szolgáló nyomtatványt jelenleg rendkívül apró betűméretben kell elkészíteni, a jogállamiságból erdő jogbiztonság követelményével, ezen belül a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okoz.

Intézkedésem
Tekintettel arra, hogy a feltárt alkotmányos joggal összefüggő visszásság jogszabályi rendelkezésre vezethető vissza, az Obtv. 25. § (1) bekezdése alapján javaslom az igazságügyi és rendészeti miniszternek, hogy fontolja meg a helyszíni bírságolás részletes szabályairól szóló 10/2000. (II. 23.) BM rendelet olyan módosítását, hogy a norma mellékletei szerinti nyomtatványok alkalmasak legyenek az azon található tájékoztatás minden érintett (rendőrhatóság képviselője és állampolgár) számára szabad szemmel, könnyen való olvasatra és értelmezhetőségre.

Budapest, 2009. március 5.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.