Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1681/2008. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Csóré Erika
Az eljárás megindulása
Jogerős szabadságvesztés büntetését a Váci Fegyház és Börtönben töltő panaszos beadványa szerint az Esztergomi Rendőrkapitányságon 955/2004. bü. szám alatt ellene folyamatban volt nyomozás során a rendőri szerv lefoglalta több ruhadarabját, telefonját, különböző iratait, melyeknek kiadásáról a bíróság ítéletében rendelkezett. Ennek ellenére a rendőri szerv azokat írásbeli kérelmére sem adta ki, a lefoglalást nem szüntette meg.
A panasz alapján felmerült a jogállamiság elve és az abból levezethető jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz és a tulajdonhoz való jog sérelmének gyanúja. Ezért vizsgálatot rendeltem el. Annak során vizsgálat lefolytatására kértem fel a Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjét.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

Alkalmazott jogszabályok
A büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény (Be.)
A lefoglalás és a büntetőeljárás során lefoglalt dolgok kezelésének, nyilvántartásának, előzetes értékesítésének és megsemmisítésének szabályairól, valamint az elkobzás végrehajtásáról szóló 11/2003. (V. 8.) IM-BM-PM együttes rendelet.

A megállapított tényállás 
Az Esztergomi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztálya 2004. június 22-én rendelt el nyomozást ismeretlen tettes ellen rablás bűntette miatt. A nyomozás során megalapozott gyanú merült fel arra, hogy a bűncselekményt a panaszos követte el. Ezért őt 2004. szeptember 29-én előállították, gyanúsítottként kihallgatták, majd őrizetbe vették és – a rendőri szerv előterjesztése, illetve az ügyészség indítványa alapján – az Esztergomi Városi Bíróság előzetes letartóztatásba helyezte. A panaszostól különböző iratokat, ruhaneműt, köztük farmernadrágot és mobiltelefont is lefoglaltak. A nyomozás során egy gépkocsi indítókulcsa lefoglalását megszüntették, azt kiadták a panaszosnak. A többi bűnjelként lefoglalt tárgy lefoglalását fenntartották.
A panaszossal szemben folyamatban volt nyomozást 2005. április 18-án a nyomozó hatóság befejezte és az iratokat megküldte az Esztergomi Városi Ügyészségnek. A bűnjeleket azonban nem adta át a bíróság bűnjelkezelőjének, azok a megkeresésem alapján folytatott főkapitányi vizsgálat idején még az Esztergomi Rendőrkapitányság bűnjelkamrájában voltak. 

A vizsgálat megállapításai
A megyei rendőrfőkapitány megkeresésemre adott válasza alapján a következőket állapítottam meg:
Az Esztergomi Rendőrkapitányság a panaszos két farmernadrágját édesanyja lakásán 2004. október 25-én foglalta le, tőle pedig október 28-án egy farmernadrágot. Ezekről 2004. november 9-én készült bűnjeljegyzék. Mindhárom farmernadrágot, mint bűnjelet 2005. január 5-én vételezte be a bűnjelkezelő. 
A panaszostól bűnjelként lefoglalt iratokról és telefonkészülékről 2004. november 2-án készítettek bűnjeljegyzéket, melyeket a kapitányság bűnjelkezelője 2004. november 3-án bevételezett.
A nyomozást 2005. április 18-án a rendőri szerv befejezte és az iratokat megküldte az Esztergomi Városi Ügyészségnek. Az ügyészség az ügyben vádat emelt, így az bírói szakba került. A bűnjelek azonban nem kerültek át a bíróságra, 1 db gépkocsi indítókulcson kívül a bűnjelek sorsát a nyomozás során nem rendezték.
Az Esztergomi Városi Bíróság 2006 júniusában szabadságvesztés büntetésre ítélte a panaszost. Ítéletében a panaszostól lefoglalt bűnjelekről úgy rendelkezett, hogy azokat neki ki kell adni.
2007. december 8-án a panaszos írásban kérte az Esztergomi Rendőrkapitányságot, hogy a bíróság által részére kiadni rendelt bűnjeleket adják ki neki. 2007. december 11-én kelt átiratában a rendőri szerv megkereste a bíróságot az ítélet megküldése érdekében. Az – bár nem jogerősítetten – 2007. december 17-én érkezett a rendőrségre. Annak alapján azonban – megkeresésem időpontjáig – semmi nem történt a bűnjelek kiadása tárgyában. 
Az általam kezdeményezett főkapitányi vizsgálat megállapításai alapján 2008. május 20-án vette át és helyezte letétbe a panaszostól lefoglalt bűnjeleket – 1 db világos drapp színű és 1 db világos barna Replay, valamint 1 db khaki színű O’Neill márkájú farmernadrágokat – a panaszos fogva tartási helyének, a Váci Büntetés-végrehajtási Intézetnek a képviselője.
Megállapítottam azt is, hogy az Esztergomi Rendőrkapitányságon 2005-2006-ban általános gyakorlat volt, hogy a bűnjeleket a vádirat megérkezését követően nem adták át a bíróság bűnjelkezelőjének. Erre tekintettel a főkapitány – saját hatáskörében – elrendelte a megyében működő rendőri szervek bűnjelkezelési gyakorlatának ellenőrzését. 
A panaszos ügyében tehát az Esztergomi Rendőrkapitányság nem tartotta be a bűnjelkezelésre irányadó rendelkezéseket, nem gondoskodott a lefoglalt dolgok bíróságra való átszállításáról. Akkor sem adta ki a lefoglalt tárgyakat, miután a bíróság a lefoglalás megszüntetéséről és a tárgyak kiadásáról rendelkezett. A lefoglalás és a büntetőeljárás során lefoglalt dolgok kezelésének, nyilvántartásának, előzetes értékesítésének és megsemmisítésének szabályairól, valamint az elkobzás végrehajtásáról szóló 11/2003. (V. 8.) IM-BM-PM együttes rendelet 18. § (2) bekezdése úgy szól, hogy „Ha az ügyben vádemelésre vagy bírósági eljárást igénylő egyéb ügyészi indítvány benyújtására kerül sor, a bűnjelnek a bírósági bűnjelkezelőnél tárgyletétbe helyezése iránt az ügyész intézkedik, függetlenül attól, hogy a nyomozást a nyomozóhatóság vagy az ügyész maga végezte”. A panaszos ügyében vádemelés történt, tehát az ügyésznek észlelnie kellett volna, hogy a nyomozást végző rendőri szerv a bűnjeleket nem szállította át a bírósági bűnjelkezelőhöz. Nem hagyható figyelmen kívül az sem, hogy a panaszosnak alapvető érdeke fűződött ahhoz, hogy a lefoglalás csupán addig tartson, amíg az elengedhetetlenül szükséges. A Be. 155. § (1) bekezdése ezért rendelkezik úgy, hogy „A lefoglalást a bíróság, az ügyész, illetőleg a nyomozó hatóság megszünteti, ha arra az eljárás érdekében már nincs szükség;…”.
A 155. § (2) bekezdése szerint pedig „A lefoglalás megszüntetésekor a lefoglalt dolgot annak kell kiadni, aki a bűncselekmény elkövetésekor a dolog tulajdonosa volt, és ezt kétséget kizáró módon igazolni tudja.”A bűnjel lefoglalása – a törvényben meghatározott esetektől eltekintve – a dolog tulajdonjogát nem érinti. A tulajdonos köteles ugyan eltűrni, hogy tulajdonjogának egyes részjogosítványait, a dolog birtoklása vagy használata tekintetében a hatóság korlátozza, de ez a korlátozás nem okozhat egyéb hátrányt. Amennyiben a dolog lefoglalása indokolatlanul hosszú ideig tart, a hatóság megsérti a tulajdonosnak a tulajdonához fűződő alkotmányos jogát. A panaszos ügyében ez megvalósult, hiszen még akkor sem adta ki haladéktalanul a lefoglalt tárgyakat a rendőri szerv, amikor a bíróság ítélete a kapitányságra megérkezett.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy az Esztergomi Rendőrkapitányság azzal, hogy a panaszos ügyében keletkezett nyomozati iratoknak az ügyészségre való megküldésével egyidejűleg nem intézkedett a bűnjeleknek a bíróság részére való átadására, a jogállamiság elve és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, a tisztességes eljáráshoz, valamint a tulajdonhoz fűződő joggal összefüggésben visszásságot okozott. Ez annak ellenére kimondható, hogy a 11/2003. (V. 8.)  IM-BM-PM együttes rendelet 18. § (2) bekezdése szerint a bűnjelnek a bírósági bűnjelkezelőnél tárgyletétbe helyezése iránt az ügyésznek kell intézkednie. Tekintettel arra, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 29. § (2) bekezdés f) pontja alapján az ügyészség az Obtv. alkalmazásában nem minősül hatóságnak – vizsgálati hatásköröm hiánya miatt – az ügyészségre vonatkozó megállapításokat jelentésemben nem fogalmazhattam meg.
A jogállamiság elve és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét okozta a rendőri szerv azzal is, hogy a 2007. december 17-én átvett bírósági ítélet birtokában indokolatlanul hosszú idő – mintegy hat hónap elteltével – csak 2008. május 20-án intézkedett a lefoglalt dolgok kiadásáról. 

Intézkedések
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok konkrét ügyben való orvoslására nyilvánvalóan már nincs lehetőség. Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján azonban kérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy valamennyi megyei főkapitányságon és városi kapitányságon vizsgáltassa meg a bűnjelkezelés gyakorlatát, különös tekintettel a büntetőeljárás során lefoglalt dolgok kezelésének, nyilvántartásának, tárolásának és kiadásának, valamint bíróságnak való átadásának gyakorlatára és szabályszerűségére.
A feltárt mulasztások, illetve a megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság ellenére a Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjének ajánlást nem tettem, mivel – saját hatáskörében – elrendelte a megye rendőri szervei által követett bűnjelkezelési gyakorlat felülvizsgálatát. 
Jelentésemet tájékoztatásul megküldöm a legfőbb ügyésznek is.

Budapest, 2008. november 26.

Dr. Szabó Máté sk.