Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1449/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Haraszti Katalin
A vizsgálat megindítása
A magyar állampolgár férfi (a továbbiakban: panaszos) azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a 2007. december 18-án, a család budapesti otthonában született gyermekét a Budapest IX. kerületi anyakönyvi hivatal közel hat hét elteltével sem anyakönyvezte.

A megállapított tényállás
A panaszos gyermeke 2007. december 18-án született a család Budapest IX. kerületi lakásában. A szülésnél orvos nem volt jelen. A gyermeket először 2007. december 22-én vizsgálta meg a gyermekorvos, aki a „Vizsgálati lap otthon született újszülöttről”, valamint a „Jegyzőkönyv születési bejelentésről” című nyomtatványokat kitöltötte és aláírta. A panaszos 2007. december 28-án megjelent Budapest IX. kerület Ferencváros Önkormányzata Polgármesteri Hivatalának Anyakönyvi Csoportjánál (a továbbiakban: anyakönyvi hivatal), és kérte a gyermek születésének anyakönyvezését. A születés bejelentéséről szóló jegyzőkönyvön található feljegyzés szerint a panaszos által bemutatott jegyzőkönyvről, és vizsgálati lapról hiányzott az azt aláíró orvos pecsétje. Orvosi pecsétek hiányában az eljáró anyakönyvvezető a születést nem anyakönyvezte, hanem az iratokat visszaadta a panaszosnak azzal, hogy a hiányzó bélyegzőlenyomatokat, továbbá a szülésről készült orvosi jegyzőkönyvet pótolja.
A panaszos és felesége 2008. január 1-jén írásban nyilatkoztak, hogy fiúgyermekük 2007. december 18-án, az otthonukban született. Miután a szüléskor orvos nem volt jelen, arról egyidejű orvosi jegyzőkönyv sem készült, így azt nem tudják pótolni. A nyilatkozatot a panaszoson és a feleségén túl, két tanú is aláírta. Ezen a napon a panaszos beadvánnyal fordult az anyakönyvi hivatalhoz, amelyben kérte, hogy gyermeke születését a bélyegzőlenyomatok, továbbá a szülésről készült orvosi jegyzőkönyv hiányában is anyakönyvezzék.
Az anyakönyvi hivatal 2008. január 14-én levélben értesítette a panaszos feleségét arról, hogy miután a születési jegyzőkönyvről hiányzó orvosi pecsétet nem pótolták, a gyermek születésének anyakönyvezése ügyében keletkezett iratokat állásfoglalás céljából felterjesztette a felettes hatósághoz.
A Közép-magyarországi Közigazgatási Hivatal Hatósági Főosztálya (a továbbiakban: Közigazgatási Hivatal) 2008. február 1-jén írásban tájékoztatta az anyakönyvi hivatalt arról, hogy „az orvos által kiállított bizonyítvány nélkül a születés az anya adataival nem anyakönyvezhető, mert nem bizonyítható, hogy a megnevezett anya valóban a gyermek biológiai anyja. Intézeten kívüli születés esetén, ha annál orvos nem működött közre, az anyának és a gyermeknek utólag meg kell jelennie az orvosnál”. A Közigazgatási Hivatal álláspontja szerint a vizsgálatról készült „az orvosi szakvéleménynek minimálisan tartalmaznia kell az anya személyazonosításra alkalmas adatait, a szülés, a születés, annak ideje, valamint a gyermeknek a szülő anyától való leszármazása tényét. Ennek az orvosi szakvéleménynek a felhasználásával lehet aztán a szükséges jegyzőkönyv nyomtatványt kitölteni és a gyermeket anyakönyvezni”.
Az anyakönyvi hivatal a gyermek születését végül 2008. február 4-én anyakönyvezte. A rendelkezésemre álló iratok szerint a hiánypótlásra visszaadott – az orvosi bélyegzőlenyomatokat már tartalmazó – iratokat a panaszos 2008. február 5-én nyújtotta be az anyakönyvi hivatalnak.

A vizsgált alkotmányos jogok
– A jogállamhoz, illetve az ebből eredő jogbiztonsághoz való jog: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”/Alkotmány 2. § (1) bekezdés/,
– Az alapvető jogok védelméhez és tiszteletben tartásához való jog: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége. /Alkotmány 8. § (1) bekezdés/,
– A gyermeki jogok védelme: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” /Alkotmány 67. § (1) bekezdés/,

Az alkalmazott jogszabályok
A Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 1991. évi LXIV. törvény
7. cikk
1. A gyermeket születésekor anyakönyvezik és ettől kezdve joga van ahhoz, hogy nevet kapjon, állampolgárságot szerezzen, és lehetőség szerint ismerje szüleit, valamint ahhoz, hogy ezek neveljék.
2. Az Egyezményben részes államok gondoskodnak arról, hogy ezeket a jogokat hazai törvényhozásuknak és a tárgyra vonatkozó nemzetközi okmányokban vállalt kötelezettségeiknek megfelelően érvényre juttassák, különösen akkor, ha ennek hiányában a gyermek hontalanná válna.

Az anyakönyvekről, a házasságkötési eljárásról és a névviselésről szóló 1982. évi 17. tvr.
4. § (1) A születést és a halálesetet az az anyakönyvvezető anyakönyvezi, akinek működési területén az történt.
9. § (1) A születést és a halálesetet anyakönyvezés végett az illetékes anyakönyvvezetőnél be kell jelenteni. A bejelentéssel egyidejűleg a bejelentő közli és igazolja mindazokat az adatokat, amelyek az anyakönyvezéshez szükségesek. A születést orvos által kiállított bizonyítvány igazolja.
(2) Az intézetben történt születést, halálesetet az intézet vezetője jelenti be.
(3) Az intézeten kívüli születést a szülők, továbbá a szülésnél közreműködő orvos jelenti be.
(5) Hivatalból kell anyakönyvezni a születést és a halálesetet, ha bejelentésre kötelezett nincs vagy a kötelezett a bejelentést elmulasztotta. Ilyen esetben az anyakönyvvezető gondoskodik a szükséges adatok beszerzéséről.
10. § (1) A születést és a halálesetet legkésőbb az azt követő első munkanapon kell bejelenteni.
(2) Az intézeten kívüli születést, ha annál orvos nem működik közre, a bejelentésre kötelezett nyolc napon belül jelenti be.
11. § Az anyakönyvvezető a születést és a halálesetet a bejelentést követően azonnal, a házasságkötést pedig annak időpontjában anyakönyvezi.
12. § (1) Az anyakönyvezést - az esemény időpontjától számítva - legfeljebb harminc napra el lehet halasztani, ha a születés vagy a haláleset bejelentésekor valamennyi anyakönyvi adat nem áll rendelkezésre, és a hiányt előreláthatólag pótolni lehet. Az anyakönyvvezető a hiányzó adatok pótlására hivatalból intézkedik, illetőleg a szülőket vagy az elhalt hozzátartozóit erre felszólítja.
(2) A születés anyakönyvezését nem szabad elhalasztani az apa adatainak, a szülők házassága fennállása igazolásának, illetőleg a gyermek személyi azonosítójának hiánya miatt.
(3) Az anyakönyvezés elhalasztásáról az anyakönyvvezető a bejelentőnek igazolást ad.
Az anyakönyvekről, a házasságkötési eljárásról és a névviselésről szóló 6/2003. (III. 7.) BM rendelet
15. § (1) A születés bejelentésére szolgáló nyomtatványt a szülők személyazonosításra alkalmas okmánya, valamint más közokiratok (különösen a szülők 300 napnál nem régebben kiállított házassági anyakönyvi kivonata) alapján kell kitölteni. A haláleset bejelentésére szolgáló nyomtatványt az elhalt személyazonosításra alkalmas okmánya, valamint más közokirat alapján kell kitölteni.
(2) A bejelentés tekintetében intézetnek kell tekinteni a kórházat, a szülőotthont, a szociális otthont vagy más egészségügyi intézetet.
(3) Az intézeten kívüli születésnél a közreműködő orvos, illetőleg a szülők bejelentését a „Jegyzőkönyv születés bejelentéséről” és az „Élveszületési lap” felhasználásával kell jegyzőkönyvezni. Intézeten kívüli halálesetnél a „Jegyzőkönyv haláleset bejelentéséről” és a „Halálozási lap” nyomtatványokat is ki kell tölteni a halottvizsgálati bizonyítvány mellett. A kitöltött jegyzőkönyvet a születést, illetőleg a halálesetet bejelentő személy aláírja.
(4) A születés, a házasságkötés és a haláleset bejelentésére szolgáló jegyzőkönyvekben feltüntetendő adatokat az 1. számú melléklet tartalmazza. A jegyzőkönyveket az anyakönyvi alapiratok között kell őrizni.
17. § (1) Ha a bejelentés az anyakönyvi adatokat hiányosan vagy tévesen tartalmazza, illetőleg azokat nem igazolták, a bejelentést az anyakönyvvezető - iktatást követően - a többi irattól elkülönítve kezeli, majd az anyakönyvezés után az alapiratok közé sorolja.
(2) Ha az anyakönyvezés elhalasztását követő harminc napon belül a hiányzó adatok beszerzése nem járt eredménnyel, az anyakönyvvezető a születést, illetőleg a halálesetet a rendelkezésre álló adatokkal anyakönyvezi, az üresen maradó rovatokat kihúzza. A később megállapított hiányzó adatokat az anyakönyv „Utólagos bejegyzések” rovatába jegyzi be.

A vizsgálat megállapításai
Az Alkotmány 8. § (1) bekezdése értelmében a Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége. A gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 1991. évi LXIV. törvény (a továbbiakban: gyermekjogi egyezmény) 7. Cikk 1. pontja értelmében minden gyermeknek alapvető joga, hogy a születésekor anyakönyvezzék és ettől kezdve joga van ahhoz, hogy nevet kapjon, állampolgárságot szerezzen. 
A születés anyakönyvezésének feltételeit és módját az anyakönyvekről, a házasságkötési eljárásról és a névviselésről szóló 1982. évi 17. törvényerejű rendelet (a továbbiakban: At.) szabályozza. Az At. 9. § (1) bekezdése értelmében a születést anyakönyvezés végett az illetékes anyakönyvvezetőnél kell bejelenteni. A születés tényét az orvos által kiállított bizonyítvány igazolja. Az intézetben – kórház, szülőotthon vagy más egészségügyi intézményben – történt születést az intézet vezetője köteles bejelenteni.
Az At. 9. § (3) bekezdése szerint az intézeten kívüli születést a szülők, továbbá a szülésnél közreműködő orvos jelenti be. Az At. végrehajtásáról szóló 6/2003. (III. 7.) BM rendelet (a továbbiakban: BM rendelet) 15. § (3) bekezdése értelmében az „intézeten kívüli születésnél a közreműködő orvos, illetőleg a szülők bejelentését a „Jegyzőkönyv születés bejelentéséről” és az „Élveszületési lap” felhasználásával kell jegyzőkönyvezni.” Az At. 10. § (1) bekezdése alapján mind az intézetben, mind az intézeten kívül történt olyan születést, ahol orvos is közreműködött az azt követő első munkanapon kell bejelenteni. 
Amint a hivatkozott jogszabályi rendelkezések bizonyítják a jogalkotó részletesen szabályozta azon gyermekek születésének anyakönyvezését, ahol a szülésnél orvos is jelen volt. Köztudomású, hogy a születés természetes folyamat, ami orvosi jelenlét nélkül is lezajlik. A jogalkotó azonban elmulasztotta szabályozni, hogy az olyan, intézményen kívül világra jött gyermek születését miként kell bejelenteni, amikor a szülésnél orvos nem volt jelen. Így történt a panaszos gyermekének esetében is, aki 2007. december 18-án, orvosi segítség nélkül született a család Budapest IX. kerületi otthonában. Az At. 10. § (2) bekezdése értelmében az intézeten kívüli születést, ha orvos nem működik közre, a szülők, nyolc napon belül kötelesek bejelenteni. A panaszos 2007. december 28-án megjelent Budapest IX. kerület Ferencváros Önkormányzata Polgármesteri Hivatalának Anyakönyvi Csoportjánál (a továbbiakban: anyakönyvi hivatal), hogy a gyermeke születését bejelentette. Az At. 9. § (1) bekezdése szerint a születés bejelentésével egyidejűleg a bejelentő köteles közölni és igazolni mindazokat az adatokat, amelyek az anyakönyvezéshez szükségesek. A BM rendelet 15. § (1) bekezdés alapján a születés bejelentésére szolgáló nyomtatványt a szülők személyazonosításra alkalmas okmánya, valamint más közokiratok (különösen a szülők 300 napnál nem régebben kiállított házassági anyakönyvi kivonata) alapján kell kitölteni. A BM rendelet hivatkozott rendelkezésében felsorolt adatokra, valamint az At. 10. § (3) bekezdésére figyelemmel a születés bejelentésénél az anyának is meg kellett volna megjelenni, és – okirati bizonyítékok hiányában – nyilatkozni arról, hogy a gyermek hol és mikor született. 
Az At. 9. § (1) bekezdésének azon előírása, mely szerint a születés tényét „az orvos által kiállított bizonyítvány igazolja” a panaszos gyermekének az esetben is irányadó volt. Sem az At., sem a BM rendelet, sem más jogszabály nem szól azonban arról, hogy olyan gyermek születésének bejelentésekor, ahol orvos nem volt jelen a szülőknek az anyakönyvezéshez milyen szakorvostól származó, milyen tartalommal kiállított bizonyítványt - esetleg más okiratot - kell bemutatniuk. A panaszos a születést a gyermekorvos által kiállított és aláírt „Vizsgálati lap otthon született újszülöttről”, valamint a „Jegyzőkönyv születési bejelentésről” című nyomtatványok bemutatásával igazolta, amelyek a magánokirat formai feltételeinek - orvosi bélyegzőlenyomat hiányában is – eleget tettek. Miután a panaszos gyermeke esetében a szülők személyazonosításra alkalmas okmánya, valamint más közokiratok rendelkezésre álltak, a születés helyét és idejét a szülők nyilatkozata alapján is jegyzőkönyvbe lehetett volna venni, továbbá a panaszos a gyermekorvos által kiállított és aláírt „Vizsgálati lap otthon született újszülöttről”, valamint a „Jegyzőkönyv születési bejelentésről” című nyomtatványokat is bemutatta, a születést további állásfoglalások, illetve orvosi bizonyítvány beszerzése nélkül is anyakönyvezni lehetett volna. Ezt a megállapítást az támasztja alá az is, hogy végül az anyakönyvvezető a panaszos gyermekének születését a már a bélyegzőlenyomatok bemutatását megelőző napon anyakönyvezte.
Az Alkotmánybíróság az 56/1991. (XI. 8.) AB határozatban rámutatott arra, hogy a „jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket”. Az említett okból a Közép-magyarországi Közigazgatási Hivatal Hatósági Főosztályának 2008. február 1-én kelt tájékoztatása, mely szerint az „intézeten kívüli születés esetén, ha annál orvos nem működött közre, az anyának és a gyermeknek utólag meg kell jelennie az orvosnál,” továbbá „az orvosi szakvéleménynek minimálisan tartalmaznia kell az anya személyazonosításra alkalmas adatait, a szülés, a születés, annak ideje, valamint a gyermeknek a szülő anyától való leszármazása tényét. Ennek az orvosi szakvéleménynek a felhasználásával lehet aztán a szükséges jegyzőkönyv nyomtatványt kitölteni és a gyermeket anyakönyvezni” az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében biztosított jogállamisággal összefüggő visszásságot okoz, ugyanis az anyakönyvi bejegyzéshez olyan pótlólagos feltételeket írt elő, amit sem az At., sem a BM rendelet, sem más jogszabály nem tartalmaznak. 
A Központi Statisztikai Hivatal által rendelkezésemre bocsátott adatok szerint Magyarországon, az intézeten kívüli születések száma évek óta meghaladja az ötszázat, és ezek közel háromnegyedénél orvos nincs jelen.

Az intézeten kívüli élve születések száma a segédkezők szerint, 2000-2007.			
									
Segítők	Évek	
	2000	2001	2002	2003	2004	2005	2006	2007	
									
orvos és szülésznő	39	19	18	39	54	43	51	44	
csak orvos	153	147	152	107	90	80	80	70	
csak szülésznő	19	14	15	25	45	46	64	64	
sem orvos, sem szülésznő	443	371	368	398	341	345	346	347	
összesen	654	551	553	569	530	514	541	525	

A gyermekjogi egyezmény 7. cikk 1 pontja a gyermek születésének anyakönyvezését alapvető jogként szabályozza, amelynek érvényesülését mind a jogalkotás, mind a jogalkalmazás szintjén biztosítani kell.  Az említett okból, olyan szabályok megalkotására van szükség, amelyek az intézeten kívül, nem orvos jelenlétében világra jött gyermekek születésének rövid időn belüli anyakönyvezését mind a szülők, mind az anyakönyvvezetők számára átlátható módon rendezik. 

Kezdeményezés
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-ban eljárva kezdeményezem, hogy az igazságügyi és rendészeti miniszter intézkedjen az anyakönyvekről, a házasságkötési eljárásról és a névviselésről szóló 6/2003. (III. 7.) BM rendelet 15. § olyan szabályokkal történő kiegészítéséről, ami az intézeten kívül, nem orvos jelenlétében világra jött gyermekek születése bejelentésének módját rendezik.  

Budapest, 2009. június 4.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.