Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1259/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Somosi György
dr. Rajzinger Ágnes
dr. Retkes Zita
Az eljárás megindítása
Az országgyűlési biztos 1997 nyarán OBH 6883/1997. számon hivatalból indított vizsgálatot egy tűzszerész-baleset miatt, amelynek során szolgálatteljesítés közben két tűzszerész vesztette életét. A vizsgálat jelentéssel zárult, amelyben több ajánlás is szerepelt. Az ajánlások teljesítését a biztos OBH 4908/1999. számon 1999-ben vizsgálta. Kiemelendő, hogy az ajánlások alapján a tűzszerészek munkájával összefüggésben adták ki a 142/1999. (IX. 8.) Korm. rendeletet.
Egy mentesítési feladat végrehajtása során bekövetkezett halálos baleset miatt 2000-ben újabb vizsgálatra került sor. Az OBH 5274/2000. számú jelentés megállapításai alapján tett ajánlások a következőkre irányultak:
– szükséges a pótlékrendszer átdolgozása,
– gondoskodni kell a szerződéses állomány jobb anyagi és elhelyezési körülményeiről,
– szükséges a technikai korszerűsítés, amely nem lehet függvénye az anyagi erőforrások hiányának,
– szükséges a Magyar Honvédség MÜ/31. Tűzszerész Szakutasítás mielőbbi felülvizsgálata.
Tekintettel a tűzszerészeket érintő legutóbbi ombudsmani vizsgálat óta eltelt időre, valamint figyelemmel a feladat fontosságára és veszélyességére, újabb vizsgálat lefolytatása vált indokolttá. E vizsgálat az alábbi szempontok alapulvételével folyt:
– az alakulat működésének jogi háttere,
– a bejelentések kezelése, a mentesítési feladatok ellátásának gyakorlata,
– tárgyi feltételek (járművek, védőeszközök, kommunikációs eszközök),
– személyi feltételek (létszám, leterheltség), valamint a járandóság, tekintettel a tevékenység kiemelkedő fontosságára és veszélyességére,
– képzés, továbbképzés, nemzetközi együttműködés.
A vizsgálat részeként munkatársaim megbeszélést folytattak a Magyar Honvédség 1. Honvéd Tűzszerész és Hadihajós Zászlóalj parancsnokával és több beosztottjával, majd megtekintették a zászlóaljnak helyet adó Irinyi János laktanyát és felkeresték az újpesti hadikikötőt.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
70/B. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a munkához, a munka és a foglalkozás szabad megválasztásához.
(2) Az egyenlő munkáért mindenkinek, bármilyen megkülönböztetés nélkül, egyenlő bérhez van joga.
(3) Minden dolgozónak joga van olyan jövedelemhez, amely megfelel végzett munkája mennyiségének és minőségének.
(4) Mindenkinek joga van a pihenéshez, a szabadidőhöz és a rendszeres fizetett szabadsághoz.

A vizsgálat megállapításai
Az alakulat működésének jogi háttere
2007. március 1-jével alakult meg az MH 1. Honvéd Tűzszerész és Hadihajós Zászlóalj, amely jogállását tekintve önálló állománytáblával rendelkező, részben önállóan gazdálkodó, a költségvetési előirányzatok feletti rendelkezési jogosultság szempontjából részjogkörrel rendelkező, zászlóalj jogállású költségvetési szerv.
A Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény, a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény, a tűzszerészeti mentesítési feladatok ellátásáról szóló 142/1999. (IX. 8.) Korm. rendelet és a Magyar Honvédség 1. Honvéd Tűzszerész és Hadihajós Zászlóalj költségvetési szerv alapításáról szóló 24/2007. (HK 4.) HM határozat tartalmazza a működésre vonatkozó rendelkezéseket. 
Az alapító okirat értelmében a Zászlóalj állami feladatként ellátja a robbanótestek hatástalanítását, megsemmisítését (szárazon és vízben), egyéb tűzszerész feladatokat, valamint a hajózható vízi utak aknavédelmét.
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint, az állam objektív életvédelmi kötelezettsége – amely az Alkotmány 8. § (1) bekezdésének és az 54. § (1) bekezdésének együttes értelmezéséből következik – elsőrendű és alapvető fontosságú alkotmányos kötelezettség: az egyéni életeken túl az államnak általában az emberi életet és létfeltételeket is védenie kell. Az életvédelmi kötelezettségből következik, hogy az államnak olyan intézményeket kell fenntartania és hatékony működésükről folyamatosan gondoskodnia, amelyek a polgárok életét, testi épségét, egészségét védik. Ilyenek a rendőrség, a mentőszolgálat, a tűzoltóság és ide tartoznak a tűzszerészeti feladatok ellátásra jogosult szervek is. Az állam feladatainak kijelölésekor nagy szabadságot élvez, mérlegelheti, hogy milyen intézményeket tart fenn, finanszíroz, milyen módon szervez át, stb. A feladatok prioritásának meghatározásában azonban az Alkotmány rendelkezéseit messzemenően figyelembe kell vennie, az alkotmányos kötelezettségek között pedig az életvédelem az elsődleges, minden más feladat kiindulópontja. Az állampolgárok joggal várhatják el, hogy közvetlen krízishelyzetben – mint egy robbanószerkezet megtalálása – az állam gyorsan, hatékony segítséget nyújtson, ilyen esetekben az állam teherbíró-képességére való hivatkozásának csak korlátozott mértékben lehet helye.
Az állam életvédelmi kötelezettsége nem csupán kifelé, a polgárok irányában áll fenn, hanem befelé, azon szervek dolgozói felé is, akik nap mint nap életük kockáztatásával óvják a polgárok életét. A honvédségi tűzszerészek a rendvédelmi szervek dolgozóival összehasonlítva is állandó életveszélynek vannak kitéve. Az államnak a fokozott kockázatvállalást fokozott kötelezettségvállalással kell ellensúlyoznia: nem csupán fizikai védelmüket kell megerősítenie, hanem emelt szintű infrastrukturális feltételeket is biztosítania kell: kiemelt jövedelmet, az egymás közti hatékony kommunikációt, az oktatási lehetőségeket és a megfelelő pihenést is.

A bejelentések kezelése, a mentesítési feladatok ellátásának gyakorlata
Az állampolgári bejelentéseket a rendőrségnél vagy az önkormányzat jegyzőjénél lehet megtenni, és amennyiben szükséges, a rendőrség értesíti a 24 órás tűzszerész ügyeletet. A bejelentések kategóriába sorolásáról – az „A” kategóriába tartozó bejelentés azonnali intézkedést igényel, a többi kategóriába tartozó bejelentés intézkedési határideje 30 nap – a parancsnok dönt. A bejelentések száma az elmúlt évek átlagában éves szinten 2500 körüli, a 2007-ben érkezett 2446 bejelentés közül 795 volt soron kívüli. A tavalyi évben a megsemmisített robbanószerkezetek száma 721 149 darab volt, ezek tömege meghaladta a 211 tonnát.
A korábbi gyakorlattól eltérően – és egyébként a nyugat-európai gyakorlatnak megfelelően – a talált robbanótestek hatástalanítása a legtöbb esetben a helyszínen történik, így az erdőkertesi robbantási területen már csak havi két-három alkalommal végeznek robbantásokat. A 142/1999. (IX. 8.) Korm. rendelet 5. § (1) bekezdésében foglaltak alapján, ha a talált robbanótestet a korlátozott szállíthatósága miatt a helyszínen vagy annak közelében kell megsemmisíteni, az illetékes települési – fővárosban a kerületi – önkormányzat jegyzője (szükség esetén a szomszédos helyi önkormányzattal egyeztetve) az önkormányzat területén helyet jelöl ki a megsemmisítésre. A kijelölés során köteles figyelembe venni a tűzszerész járőrparancsnok (alegységparancsnok) szakmai utasításait. A parancsnok tájékoztatása szerint az önkormányzatokkal történő együttműködés megfelelő.
Ugyanakkor jelenleg is dolgoznak egy olyan fagyasztási eljáráson, amely a robbanótestek szállítását biztonságosabbá tenné. Folyamatban van az ún. robbantóüst beszerzése, amely kisebb robbanótestek biztonságos megsemmisítésére szolgál. Az úgynevezett „vidéki járőr” funkciója megszűnt, tekintettel arra, hogy Budapestről bármely helység – különös tekintettel az újabb és korszerűbb szállítóeszközökre – ésszerű időn belül megközelíthető.

A tárgyi feltételek
Az alakulat 2001-ben az újpesti Petőfi laktanyából a XV. kerületi Irinyi János laktanyába költözött. Jelenleg a zászlóalj napi rendszerességgel három, egymástól viszonylag nagy távolságra lévő objektumot használ: az Irinyi laktanyát, a hadihajós alosztálynak helyet adó újpesti hadikikötőt, valamint a dunakeszi kutyakiképző központot. Ez az állapot a zászlóalj vezetését, a személyes kapcsolattartást körülményessé teszi. Célszerűnek tartanám, ha a zászlóalj nem különálló bázisokat, hanem egyetlen, valamennyi szervezeti egységnek helyet adó objektumot használna. Tekintettel arra, hogy a zászlóalj része a hadihajós alosztály, amely vízközeli elhelyezést igényel, erre a jelenleg is használt újpesti hadikikötő lehet alkalmas, ahol nagyobb beépítetlen terület áll rendelkezésre. A bázisok egy helyszínen való kialakítása a megfelelő szállás-, tároló-, illetve pihenőhely biztosításának követelményét megfelelően teljesíteni tudná. A széttagoltság megszüntetése az utazásra fordított időveszteséget is jelentősen csökkentené.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a hivatásos katonák jelenlegi elhelyezése nem megfelelő. Az irodák túlzsúfoltak és hiányosan felszereltek. Gyakori, hogy két-három személy használ egy számítógépet, ezen kívül a Zászlóalj csupán három darab notebook-kal rendelkezik. A járőrök munkáját segítené, biztonságukat fokozná, ha a mentesítés szempontjából lényeges szakmai információknak hordozható számítógép segítségével a helyszínen is utána tudnának nézni. Az ennek alapjául szolgáló számítógépes program folyamatosan bővül.
Problémát jelent továbbá, hogy az információszerzéshez napjainkban elengedhetetlen internet a laktanyában egyáltalán nem vehető igénybe.
Tekintettel arra, hogy a járőrök állandó telefonos összeköttetésben állnak a parancsnokkal, illetve a központtal, a híradástechnikai eszközök további bővítése szintén indokolt (EDR rádiók, mobiltelefonok). Az a korábbi gyakorlat, hogy a kapcsolatfelvételhez működő telefonkészüléket kellett keresni megszűnt, a járőrparancsnok szolgálati mobiltelefonon jelentkezik be.
A képzésen részt vevő katonáknak nem áll rendelkezésükre tanulószoba, illetve szakkönyvtár, ahol zavartalanul készülhetnének vizsgájukra. A nem megfelelő elhelyezési körülmények nehezítik a tűzszerészek felkészülését. Úgy vélem, a jelenlegi állapot nem összeegyeztethető a Zászlóalj kiemelt jelentőségű és veszélyességi fokú feladataival.
Szükségesnek tartom a tárolókapacitás növelését is, mivel a jelenleg alkalmazott módon – konténerekben való elhelyezés – hosszútávon nem oldható meg a kiemelt fontosságú eszközök tárolása.
A pihenési lehetőségek sem megoldottak. A tűzszerészek fokozott fizikai és szellemi leterheltségére tekintettel fontosnak tartom a megfelelő pihenőhelyek (pihenőszobák, alegységi szintű klubok, sportkombinát) kialakítását.
Mindazonáltal a vizsgálat során meggyőződtem azokról a kedvező változásokról, amelyek az elmúlt években történtek. Az állomány szállítóeszközei korszerűek (Volkswagen T4-T5-LT45), valamint a speciális követelmények vonatkozásában is megfelelő tárgyi eszközök állnak rendelkezésre (kutyaszállító utánfutó, Mercedes UNIMOG). 13 darab LDE könnyű és 7 darab EOD-9 típusú nehéz tűzszerész ruha vehető igénybe, amelyek örökszavatosságúak. A kedvező technikai fejlődés eredménye továbbá az ANDROS F6A, valamint a TELEMAX robot. A hadihajós technikai eszközök közül ki kell emelni az 1980-as évek elején rendszeresített, a volt Jugoszláviától vásárolt és francia licenc alapján gyártott AM hajókat.

A személyi feltételek és a járandóságok
A zászlóalj állománytábla szerinti létszáma 407 fő, a feltöltött létszám 293 fő, a feltöltés jelenleg is folyamatban van. A végrehajtó alegységek közé az 1. tűzszerész század, a speciális tűzszerész század és a hadihajós alosztály tartozik jelenleg 151 fős létszámmal. Ez mintegy 2/3-os feltöltöttségi szintet jelent.
Az átlagéletkor alacsony: a járőrparancsnokok átlagéletkora 28-29 év. Jellemző, hogy az állomány tagjai a szükséges szolgálati idő megszerzése után nyugdíjazásukat kérik. A megfelelően képzett, tapasztalt szakemberek pótlása nagy nehézséget jelent, hiszen az oktatási, képzési idő lerövidítésére – éppen a tevékenység életveszélyes voltára tekintettel – nincs lehetőség.
A tűzszerészek veszélyes munkakörük következtében naponta legfeljebb 6 óra szolgálatot láthatnának el, ennek ellenére – az alacsony létszám miatt – állandó a túlszolgálat elrendelése. A 2001. évi XCV. törvény 95. § (1) bekezdésében foglaltak szerint az állomány tagját évi 150 óráig terjedő túlszolgálatért szabadidő, azon felüli túlszolgálatért díjazás illeti meg. Az állományparancsnok a 150 órán belüli túlszolgálat díjazását is engedélyezheti, ha a szabadidő kiadása a szolgálat ellátását veszélyeztetné. Általános gyakorlat, hogy az állomány tagjai túlszolgálatot látnak el, de az ezért járó szabadidő kiadására – a szolgálat ellátása érdekében – nem kerül sor, vagyis a túlszolgálatért minden esetben díjazás jár. A parancsnok tájékoztatása szerint a rendes szabadságok kiadása is állandó problémát okoz. A tűzszerészek járandóságai tekintetében összességében megállapítható, hogy nincs arányban azzal az életveszélyes tevékenységgel, amelyet nap mint nap végeznek. A járőrparancsnokok átlagos havi alapilletménye bruttó 145 300 Ft. A honvédségi tűzszerészek illetménypótléka az illetményalap 2,9-9,2 %-a óránként, szemben a rendőrségi tűzszerészek 15 %-os pótlékával [a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 254. § (2) bekezdés b) pont]. Általános jelenség, hogy az állomány tagjai szabadidejükben másodállást vállalnak, hogy jövedelmüket kiegészítsék.
A tűzszerészek esetében a nem kivételes, hanem általános gyakorlat szerinti túlszolgálat ellátása és annak kizárólag díjazással történő ellentételezése valamint a szabadságok kiadásának rendje visszásságot okoz a munkához való jog részjogosítványaként az Alkotmány 70/B. § (4) bekezdésében deklarált pihenéshez való joggal összefüggésben.
A tűzszerészek jövedelme nem tükrözi az általuk végzett tevékenység fontosságát, társadalmi hasznosságát és kiemelt veszélyességét, ami visszásságot okoz a munkához való jog részjogosítványaként az Alkotmány 70/B. (3) bekezdésében biztosított, a végzett munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemhez való joggal kapcsolatban.
A honvédségi tűzszerészek illetménypótlékuk szempontjából indokolatlanul hátrányt szenvednek a rendőrségi tűzszerészekkel szemben, ami visszásságot okoz a munkához való jog részjogosítványaként az Alkotmány 70/B. § (2) bekezdésében foglaltakkal kapcsolatban, amely szerint az egyenlő munkáért mindenkinek, bármilyen megkülönböztetés nélkül, egyenlő bérhez van joga.
A nagyfokú leterheltségre, a nem kiemelkedő szintű járandóságokra, valamint a lakhatás biztosításának hiányára is tekintettel, az állomány tagjainak megtartása és a toborzás nehézséget okoz. Megállapítható, hogy a jelenlegi állapot nem alkalmas a tűzszerész hivatás vonzóbbá tételére.

Képzés, továbbképzés, nemzetközi együttműködés
A magyar tűzszerészek elméleti tudása nemzetközileg elismerten magas színvonalú. Ezt az elméleti tudást a katonák az EOD, illetve IED kiképzési rendszeren belül szerzik meg. Az alaptanfolyam időtartama 10 hét, amelyet írásbeli, szóbeli és gyakorlati vizsga követ. Az alapkiképzést követően 2-3 éves gyakorlat megszerzése után kerül sor a II. osztályú tűzszerész vizsgára, amelyet – szintén az előírt gyakorlati idő eltelte után – az I. osztályú tűzszerész vizsga követ. A Dunakeszin működő kutyás kiképző bázison a kutyás tűzszerészek további 4-5 hónapos speciális oktatáson vesznek részt. Speciális képzési rendszer vonatkozik a hadihajós tűzszerészekre is. Az állomány tagjainak a vizsgákat minden évben meg kell újítaniuk. A vizsgarendszer komoly szakmai felkészültséget és gyakorlati jártasságot követel meg a hivatásos tűzszerész katonáktól.
Az oktatás nagymértékben leterheli az egyébként is személyhiánnyal küzdő állományt. További feladatot jelent a polgári személyeknek nyújtott képzés, amelyet szintén a Zászlóalj területén, és állományába tartozó oktatókkal, felszerelésekkel végeznek.
Az oktatás továbbra is egy túlzsúfolt, levegőtlen tanteremben folyik, ahol a katonák tankönyvei sem férnek el a padokon, olyan szorosan helyezkednek el egymás mellett. Helyhiány miatt a rendelkezésre álló bemutatási célt szolgáló robbanótestek egy része sem állítható ki.
A továbbképzések tekintetében azonban előrelépés mutatkozik. Németországban több katona vett részt tűzszerész továbbképző tanfolyamon. A nők közül elsőként I. osztályú besorolást szerző tűzszerész járőr egy amerikai robotkezelő tanfolyam keretében sajátította el a robot alkalmazásához szükséges ismereteket.
2006-tól a Zászlóalj rendszeres missziós tevékenységet folytat Afganisztán területén, ahol a magyar állomány tagjait általános elismerés övezi. 2007-ben nemzetközi feladatban, békemisszióban 24 fő vett részt.

Ajánlások
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a honvédelmi minisztert, hogy gondoskodjon a megfelelő elhelyezési- és munkakörülmények biztosításától. Ezzel kapcsolatban ismételten szükségesnek tartom megjegyezni, hogy több objektum helyett a zászlóalj egyetlen bázison való elhelyezését tartom célszerűnek.
Felkérem, hogy a zászlóalj rendeltetéséből adódó feladatok széles körére tekintettel vizsgálja meg a rendszeresített és a feltöltött létszámot és ezzel összefüggésben a túlszolgálat ellátásának, ellentételezésének valamint a szabadságok kiadásának rendjét, továbbá a tűzszerész munka fontosságának és veszélyességének megfelelő jövedelem biztosításának, illetve a tűzszerészeknek járó pótlék emelésének a lehetőségét.

Budapest, 2008. február 25.

Dr. Szabó Máté sk