Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 5456/2007. számú ügyben

Előadó: dr. Csóré Erika
Az eljárás megindulása
A panaszosok személygépkocsiját ismeretlen személy parkolás során megrongálta. A kárt csak később észlelték. Feljelentést tettek a Zalaegerszegi Rendőrkapitányságon. Sérelmezték, hogy az eljárás közel egy évig folyt, végül elévülés miatt megszüntették. Véleményük szerint a bizonyítási eljárás szakszerűtlen volt, sértetti jogaikat nem gyakorolhatták maradéktalanul.
A panasz alapján felmerült a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) sérelmének gyanúja, ezért vizsgálatot rendeltem el. Annak során az országos rendőrfőkapitányt törvényességi ellenőrzési vizsgálat lefolytatására kértem.

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság elve, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog: "A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." (Alkotmány 2. § (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok
A szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény (Sztv.)

A megállapított tényállás 
A panaszosok 2006. december 1-jén feljelentést tettek a Zalaegerszegi Rendőrkapitányságon, mert 2006. november 29-én 8 óra 30 perc és 10 óra 00 perc közötti időben, a KNX-280 forgalmi rendszámú személygépkocsijuk elejét távollétük alatt, parkolás közben megrongálták. Feltételezésük szerint a cselekményt a parkoláskor előttük álló tehergépkocsi vagy az arra rakodást végző targonca okozhatta.
A feljelentés alapján a kapitányság egyik járőre helyszíni szemlét tartott, tanúkat hallgatott meg, majd szabálysértési feljelentést tett ismeretlen személy ellen. A kapitányság szabálysértési hatósága - csupán a feljelentés adataira támaszkodva - a szabálysértési eljárást megszüntette arra hivatkozva, hogy a balesetet okozó jármű vezetőjének kilétét az eljárás során nem sikerült megállapítani. A határozat ellen a panaszosok jogorvoslattal éltek, melynek a Zalaegerszegi Városi Ügyészség helyt adott, a határozatot hatályon kívül helyezte és elrendelte az eljárás folytatását. Az ügyészség meghatározta a hatóság által elvégzendő feladatokat is. 
A szabálysértési hatóság végül az eljárást - elévülés miatt - 2007. november 6-án megszüntette. Az elévülés időpontját 2007. május 29. napjában jelölte meg.

A vizsgálat megállapításai
Az országos rendőrfőkapitány megkeresésemre adott válasza alapján a következőket állapítottam meg:
A panaszosok elektronikus úton tett feljelentése alapján utólag lefolytatott helyszíni szemle nem volt szakszerű. A Zalaegerszegi Rendőrkapitányság Közlekedésrendészeti Osztályának eljáró tagja nem készített részletes helyszínrajzot, az elkövetés feltételezett helyét, megközelíthetőségét nem határolta be egyértelműen, a helyszínre történő behajtási lehetőségeket nem tárta fel. Nem tisztázta azt sem, hogy az érintett hely közútnak minősül-e, vagy olyan magánút, amely a közforgalom elől nincs elzárva. Mindezeknek azért lett volna jelentősége, mert ha az elkövetés helye nincs elzárva sorompóval, kapuval, más fizikai eszközzel vagy a mindkét irányból behajtani tilos jelzőtáblával és a jelzőtáblát kiegészítve a magánútra utaló felirattal, úgy a KRESZ hatálya kiterjed a helyszínre. Ez alapozta volna meg a KRESZ megfelelő pontjába ütköző, ismeretlen személy elleni szabálysértési feljelentést.
Megállapítottam a parancsnoki revízió hiányosságát is az ügyben. Figyelmes parancsnoki revízió esetén ugyanis a parancsnok nem továbbította volna a közlekedési járőr által készített feljelentést a szabálysértési hatósághoz.
A Zalaegerszegi Rendőrkapitányság Szabálysértési Hatósága ugyancsak mulasztott, mivel a rendőri feljelentés említett hiányosságait észlelnie és annak kiegészítésére intézkednie kellett volna. E helyett – tényállás tisztázási kötelezettsége mellőzésével, csupán a feljelentésben foglaltakra alapozva – az eljárást megszüntette. A törvénysértő határozatot ugyan az ügyészség hatályon kívül helyezte, de az a panaszosok jogorvoslati kérelmén alapult, nem a hatóság észlelésén.
A szabálysértési hatóság nem hajtotta végre az ügyészség által előírt feladatokat sem. Nem tisztázta, hogy az elkövetés helyére kiterjed-e a KRESZ hatálya, hanem tanúkat hallgatott meg. A tanúknak azonban nem tett fel olyan kérdést, amelyből következtetni lehetett volna arra, hogy a feltételezett elkövetési hely nyitott-e vagy nem a közforgalom számára.
A szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény (Sztv.) 51. § (2) bek. c) pontja szerint a sértett az eljárás minden szakaszában észrevételt, indítványt tehet, jogairól és kötelességeiről az eljáró hatóságtól felvilágosítást kérhet. A panaszosokat (sértetteket) a hatóság azonban egyetlen esetben sem értesítette a tanúk meghallgatásának időpontjáról és helyéről, ezzel megakadályozva őket abban, hogy a tanúkhoz kérdést tegyenek fel, illetve az általuk elmondottakra észrevételt vagy bármilyen indítványt tegyenek. A hatóság értesítési kötelezettsége elmulasztásával a panaszosoknak, mint sértetteknek nem volt lehetősége arra sem, hogy a kihallgatott tanúk valamelyikében esetleg felismerjék azt a személyt, akivel a cselekmény helyén találkoztak. Sőt, a hatóság annak tisztázására sem törekedett, hogy mennyi tehergépkocsi járt az elkövetés időpontjában a helyszínen, milyen gyártmányú, típusú volt és milyen esetleges egyedi sajátosságokkal rendelkezett az a tehergépkocsi, valamint targonca, amely a panaszosok parkoló gépkocsija előtt állt, illetve közvetlen közelében rakodott.
A hatóság által vizsgált cselekmény elkövetési időpontja 2006. november 29-e volt. Az Sztv. 11. § (1) bek. szerint „Nincs helye felelősségre vonásnak, ha a cselekmény elkövetése óta hat hónap eltelt (elévülés).” A 11. § (6) bek. arról is rendelkezik, hogy „A szabálysértés miatt az eljárás alá vont személlyel szemben a szabálysértési hatóság, fegyelmi hatóság, az ügyészség és a bíróság által foganatosított eljárási cselekmények az elévülést félbeszakítják. A félbeszakítás napjával az elévülési idő újrakezdődik.” Az eljárás során azonban nem volt olyan személy, akit elkövetőként a hatóság kihallgatott volna, és amely eljárási cselekmény megszakította volna az elévülést. Az eljárás végig ismeretlen személy ellen folyt, sem a tanúk meghallgatása, sem az ügyészség eljárása nem minősült elévülést félbeszakító körülménynek. Az ügyben tehát az elévülés – mint azt a hatóság jelentősen késedelmesen, 2007. november 6-án kelt határozatában meg is állapította – 2007. május 30-án elévült. Az elévülés ellenére a szabálysértési hatóság az ügyben további eljárási cselekményeket foganatosított: 2007. június 11-én kelt átiratában megkereste a Zala Megyei Földhivatalt az elkövetés helyének minősülő ingatlan tulajdonosai adatainak közlése céljából, majd 2007. szeptember 4-én kelt levélben nyilatkozásra hívta fel a tulajdonosokat arról, hogy a kérdéses terület közút vagy magánút. Ezen eljárási cselekmények törvénysértőek voltak a cselekmény időközben beállt elévülésére tekintettel.
Összességében megállapítottam, hogy a Zalaegerszegi Rendőrkapitányság Közlekedésrendészeti Osztályának ügyben eljáró tagja és parancsnoki revíziót végző vezetője azzal, hogy nem készült részletes helyszínrajz a cselekmény elkövetésének feltételezett helyéről, a szabálysértési feljelentés hiányos, a parancsnoki revízió pedig felszínes, rutinszerű volt, megsértette a jogállamiság elvét és az abból fakadó jogbiztonság követelményét, valamint a panaszosok, mint sértettek tisztességes eljáráshoz való jogát.
A rendőrkapitányság szabálysértési hatóságának ügyben eljáró ügyintézője ugyancsak a jogállamiság elvének és az abból fakadó jogbiztonság követelményének, továbbá a panaszosok tisztességes eljáráshoz való jogának sérelmét okozta, mivel nem ismerte fel a szabálysértési feljelentés hiányosságát és nem kérte annak kiegészítését, nem tisztázta teljes körűen a tényállást, jogaik gyakorlásában a sértetteket akadályozta, végül nem alkalmazta törvényesen az elévülés szabályait.
A feltárt mulasztások, alkotmányos jogok sérelme ellenére ombudsmani intézkedést nem tartottam szükségesnek tenni, mivel az országos rendőrfőkapitány – saját hatáskörében – utasította a Zala Megyei Rendőr-főkapitányság Rendészeti Igazgatóját, hogy az érintett rendőri állomány számára szervezzenek oktatást – különös tekintettel a közúti balesetek speciális kérdéseire – a feljelentések megtételével és ellenőrzésével összefüggő szabályokról. Hívják fel a figyelmet a feljelentések szakszerűségének, a megindított szabálysértési eljárásban a tényállás tisztázásának, valamint a sértett jogai biztosításának maradéktalan betartására.
Felhívom viszont a panaszosok figyelmét arra, hogy ha megítélésük szerint a Zalaegerszegi Rendőrkapitányság szakszerűtlen és jogszabálysértő eljárása számukra kárt okozott, jogosnak vélt kárigényüket – államigazgatási jogkörben okozott kárigény iránti kereset előterjesztésével – polgári bíróság előtt érvényesíthetik.

Budapest, 2008. augusztus 18.

Dr. Szabó Máté sk.