Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4705/2007. számú ügyben

Előadó: dr. Bene Beáta
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a jegyző a lakóhelyéül szolgáló nyugdíjasház közelében működő futárszolgálat zajos tevékenységére vonatkozó kérelme tárgyában nem járt el.
A panasz alapján felmerült a jogbiztonsághoz, a jogorvoslathoz, az egészséges környezethez, és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogok sérelmének gyanúja, ezért vizsgálatot indítottam. Ennek elrendelésével egyidejűleg, az ügyre vonatkozó tájékoztatást és az ügyben keletkezett iratok megküldését kértem Óbuda – Békásmegyer jegyzőjétől (továbbiakban: jegyző).

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
50. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan – a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A tényállás megállapításai
A panaszos 2007. szeptember elején kérelemmel fordult az Óbuda-Békásmegyer Önkormányzatához, mert a nyugdíjas ház lakóit zavarja a futárszolgálat zajos működése. Előadta, hogy a keskeny sétáló utca a forgalom elől el van zárva, ezért az utcában működő futárszolgálat az áruszállítást hajnali 4 és este 10 óra között kis kézikocsival oldja meg. A kézikocsinak a kockakövön való haladása a panaszos véleménye szerint jelentős zajt okoz.
A jegyző megkeresésemre adott 2007. november 6-án kelt válasza szerint: „a nyugdíjas ház lakói már több alkalommal emeltek panaszt a futárszolgálat tevékenysége ellen. A Futárszolgálat tevékenységének korlátozása érdekében korábban kitiltottuk a gépjárműforgalmat az utcából. Ezt követően váltott át a futárszolgálat a kézikocsira, amely önmagában nem zajos, viszont a burkolaton gurítva már zajt kelt, amely zavarja a lakók nyugalmát. … Hatósági – elsősorban zajvédelmi – eszközökkel nem lehet hatásosan fellépni a futárszolgálattal szemben, de bízunk benne, hogy a zajvédelemmel foglalkozó új kormányrendelet hatályba lépését követően talán több lehetőség lesz a probléma megszüntetésére. Vizsgáljuk egy esetleges birtokvédelmi eljárás megindításának lehetőségét is és amennyiben a megegyezés nem jön létre a Futárszolgálattal, kezdeményezni fogjuk ennek az eljárásnak a lefolytatását.” A jegyző válaszának alátámasztásául iratokat nem csatolt.

A vizsgálat megállapítása
A hatóság eljárásának alapját a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban Ket.) teremti meg.
A Ket. 4. § (1) bekezdésében az eljárási alapelvek között meghatározza, hogy „az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog”.
A közigazgatási eljárásban ügyfélnek kell tekinteni azt a személyt, akinek jogát, jogos érdekét, vagy jogi helyzetét az ügy érinti. A létesítménnyel kapcsolatos, illetve a tevékenység engedélyezésére irányuló eljárásban ügyfél a hatásterületen levő valamennyi ingatlan tulajdonosa és az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jogszerű használója. 
A hatóságnak hatáskörében eljárási kötelezettsége van, ez azt jelenti, hogy ha az eljárás megindításának anyagi jogszabályban foglalt feltételei beállnak az eljárást a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságnak meg kell indítania és az eljárása során döntést kell hoznia, vagy az ügy érdemében határozat, vagy pedig az eljárás során eldöntendő egyéb kérdésekben végzés formájában. Döntését a Ket. 33. § (1) bekezdésének értelmében a kérelemnek a hatósághoz történő megérkezésének napjától számított 30 napon belül kell meghoznia.
Fentieken túl szükségesnek tartom felhívni a figyelmet arra, hogy az Alkotmánybíróság 72/1995.(XII. 15) AB. számú határozatában kifejtette, nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben érdemi döntést hozzon.
Az előzőek ismeretében nem fogadható el a hatóságnak az a válasza, hogy majd a jogalkotási folyamat lezárását követően hatályba lépő új a zajvédelemről szóló jogszabály alapján lesz lehetőség az ügyben eljárni, valamint a birtokvédelmi eljárás esetleges lefolytatásának a kilátásba helyezése sem.
A fentiek alapján megállapítom, hogy az eljáró hatóság nem tett eleget a törvényes határidőn belül döntéshozatali kötelezettségének és ennek elmulasztásával sérült a jogállamiság elve és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a panaszos jogorvoslathoz való joga. Ez utóbbi abban nyilvánult meg, hogy határozat hiányában a panaszos nem élhetett fellebbezéssel.

Kezdeményezés
Megállapításaim alapján, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21. § alapján kezdeményezem, hogy az eljáró hatóság a Ket. szabályainak figyelembe vételével hozzon döntést, és a jövőben fordítson kiemelt figyelmet az eljárási szabályok maradéktalan betartására.

Budapest, 2007. november 22.

Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény
12. § (1) A közigazgatási hatóság eljárása során az e törvény hatálya alá tartozó közigazgatási hatósági ügyekben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. (2) Közigazgatási hatósági ügy (a továbbiakban: hatósági ügy): a) minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási hatóság az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot, tényt vagy jogosultságot igazol, hatósági nyilvántartást vezet vagy hatósági ellenőrzést végez, b) a tevékenység gyakorlásához szükséges nyilvántartásba vétel és a nyilvántartásból való törlés - a fegyelmi és etikai ügyek kivételével - ha törvény valamely tevékenység végzését vagy valamely foglalkozás gyakorlását köztestületi vagy más szervezeti tagsághoz köti.
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az ügyintézési határidő a kérelemnek az eljárásra hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz történő megérkezése napján, illetve az eljárás hivatalból történő megindításának napján kezdődik. Ezt a szabályt kell alkalmazni azokban az esetekben is, amikor a magyar hatóság eljárásának megindításához szükséges kérelmet nem magyar hatóságnál lehet benyújtani. (7) Az eljáró hatóság vezetője - ha azt törvény nem zárja ki - az ügyintézési határidőt indokolt esetben egy alkalommal, legfeljebb harminc - kiskorú ügyében legfeljebb tizenöt - nappal meghosszabbíthatja. Erről értesíteni kell az ügyfelet és mindazokat, akiket az eljárás megindításáról értesítettek.
71. § (1) A hatóság - a (4) és (5) bekezdésben meghatározott kivétellel - az ügy érdemében határozatot hoz, az eljárás során eldöntendő egyéb kérdésekben pedig végzést bocsát ki (a továbbiakban együtt: döntés).
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja. (2) Végzés csak a határozat elleni fellebbezésben támadható meg, kivéve a (3) és (4) bekezdésben, továbbá a 109. § (2) bekezdésében szabályozott eseteket. Törvény az önálló fellebbezést egyéb esetekben is lehetővé teheti. (3) Az eljárást felfüggesztő, az eljárást megszüntető, a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasító, az eljárási bírságot kiszabó, valamint a költség összegének megállapítása és a költségviselés tárgyában hozott elsőfokú végzés ellen önálló fellebbezésnek van helye. (4) Az eljárás egyéb résztvevője saját jogán önálló fellebbezéssel élhet az elsőfokú határozat rá vonatkozó rendelkezése, illetve a rá vonatkozó elsőfokú végzés ellen. (5) Az eljárás egyéb résztvevője által a (4) bekezdés szerint benyújtott fellebbezés nem akadálya annak, hogy a határozatnak az ügy érdemében hozott része jogerőre emelkedjen.