Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3575/2007. számú ügyben

Előadó: dr. Bíró Sára
A vizsgálat megindulása
A Pest Megyei Önkormányzat fenntartásában lévő, 2085 Pilisvörösvár, Fő út 147. szám alatti Speciális Otthon egyik volt dolgozója az ellátás színvonalát, az intézmény működését sérelmezve fordult panasszal az országgyűlési biztoshoz.
A panaszos állítása szerint az otthonban a higiénés körülmények nem megfelelőek, az ellátottak ótvartól, rühtől szenvednek, a személyzet létszáma nem éri el a törvényben meghatározott minimumot, illetve a lakók ellátása, étkeztetése sem megfelelő minőségű.
Tekintettel arra, hogy az ügyben több alkotmányos jog sérelmének a gyanúja is felmerült, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján felkértem a Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatalának (a továbbiakban: Szociális és Gyámhivatal) vezetőjét, hogy – figyelemmel a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről szóló 188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet, valamint a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet előírásaira is – a kijelölt módszertani feladatot ellátó intézmény szakmai segítségével ellenőrizze az adott otthon működését.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” (Alkotmány 2. § (1) bek.)
– Egészséges környezethez való jog: „A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.” (Alkotmány 18.§)
– Élethez emberi méltósághoz való jog: „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.”(Alkotmány 54. § (1) bek.)
– Lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: „A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.” (Alkotmány 70/D. § (1) bek.)
– Szociális biztonsághoz való jog: „A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.” (Alkotmány70/E. § (1)-(2) bek.)

Az ügy jogszabályi háttere
– 1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Szoctv.)
– 9/1999. (XI. 24.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevételéről
– 188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről (Kr.)
– 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (SzCsM rendelet)
– 60/2003. (X. 20.) ESzCsM rendelet az egészségügyi szolgáltatások nyújtásához szükséges szakmai minimumfeltételekről
– 9/2006. (XII.27.) SZMM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről 

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai
A panaszos beadványában az alábbi kifogásokat emelte:
– a jogszabályban előírt szakmai létszám hiányzik az otthonban, 113 lakóra egy-egy éjszakás nővér jut. (egy személy a női osztályon, egy személy pedig a férfiosztályon ügyel)
– a higiénés körülmények nem megfelelőek, a betegek ótvaros és rühös megbetegedésben szenvednek
– elégtelen az otthonban kapott élelmiszer mennyisége és minősége; (a „fekvő pépes” betegek számára a maradék ebédet darálják le)
Felkérésemre a panaszban foglaltakat a Szociális és Gyámhivatal kivizsgálta. A vizsgálatba, mint módszertani intézményt bevonták a Viktor Speciális Otthon módszertani osztályát, valamint az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Szentendrei, Pilisvörösvári Kistérségi Intézetét (ÁNTSZ) is. 
Az intézményben a Szociális és Gyámhivatal szakreferense 2007. április 10-én a módszertani intézmény munkatársával, 2007. október 19-én pedig az ÁNTSZ munkatársával végzett helyszíni ellenőrzést. 
Vizsgálatom megállapításai e szervek által rendelkezésemre bocsátott dokumentumokon és megállapításokon alapulnak.

I. Az intézmény általános jellemzése
A Pilisvörösvári Speciális Otthon fogyatékos személyek számára ápolást, gondozást nyújtó intézmény, az ellátottak többsége cselekvőképességet kizáró vagy cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt áll. Az engedélyezett férőhelyek száma 112 fő (44 férfi beteg és 68 női beteg van). Az ellenőrzés napján az otthon teljes helykihasználtsággal működött. A fenntartó határozott időtartamra, 2008. december 31-ig kapott működési engedélyt. A tájékoztatás szerint az ideiglenes működési engedély kiadását a személyi, tárgyi feltételek hiányosságai, továbbá a csak részben érvényesülő szakmai követelmények indokolták. 

Tárgyi feltételek
A vizsgálat megállapította, hogy az intézmény tárgyi feltételei csupán részben felelnek meg a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük engedélyezéséről szóló 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet előírásainak. Az akadálymentes közlekedés sem az épületben, sem pedig az udvaron nincs teljes mértékben megoldva. Mobil rámpák segítségével részben megoldották a problémát, ez azonban nem jelenti a lakók önálló közlekedésének teljes körű biztosítását. A folyósokon, a vizesblokkokban, a szobákban nincs minden szükséges helyen kapaszkodó, ezért több kapaszkodó felszerelése lenne indokolt.
Mindezekre tekintettel a jogszabályban előírt akadálymentes környezet, illetve a kapaszkodók részbeni hiánya a lakók a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez és az emberi méltósághoz való alkotmányos jogával kapcsolatban okoz visszásságot.
A bútorzat, a berendezési, felszerelési tárgyak megfelelnek az ellátottak életkori sajátosságainak, egészségi és mozgásállapotának. 
A vizsgálat megállapította, hogy az otthonban nincs megfelelő számú zuhanyzó/fürdőkád, illetve nemenkénti illemhely. Az intézmény ezért nem felel meg az SzCsM rendelet 41. § (4) bekezdésében foglaltaknak, mely szerint: „a bentlakásos intézmény akkor alkalmas gondozási feladatok ellátására, ha tíz ellátottra legalább egy fürdőkád vagy zuhanyzó, valamint nemenkénti illemhely jut.”
A kádak és zuhanyzók hiánya, a mellékhelyiségek nem egyértelmű elkülönítése, az ellátottak emberi méltósághoz, valamint a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogával összefüggésben visszásságot okoz.
Az ellátottak szobái túlzsúfoltak. Három szobában nem biztosított az SzCsM rendelet 41.§ (4) bekezdés a.) pontjában előírt 6 m²/fő lakóterület. A lakószobák és a vizesblokkok burkolata régi rossz minőségű, mindenképpen felújításra szorul. Az épületben a folyamatos fűtés, áram- és melegvíz-szolgáltatás biztosított. 
Járványügyi és ápolásszakmai ellenőrzés keretében az ÁNTSZ munkatársa is hiányosságokat tapasztalt vizsgálata során. Megállapította, hogy a három elkülönült épületből álló intézmény „C” épületében nincs ápoló-gondozói szoba. Mindhárom épületben hiányos a lakószobák felszereltsége. Az „A” és a „B” épületben több helyen hiányos a vakolat, festés –mázolás lenne szükséges. A „B” épület lakószobái zsúfoltak, kb. két-három négyzetméter jut egy lakónak. Az „A” épületben ahol az ágytálak tárolása, tisztítása történik, a mosogató festése erősen kopott, a mosdók közötti tömítés hiányos. 
Mindezekre figyelemmel megállapítom, hogy a zsúfoltság, a tárgyi körülmények ilyen mértékű hiányosságai az ellátottak emberi méltósághoz, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való jogával kapcsolatban alkotmányos visszásságot okoz.

II. Az intézmény szolgáltatásai

Foglalkoztatás
Az intézménybe történő elhelyezést megelőzően a várakozókról listát vezetnek. Az intézményben foglalkoztatási tervek éves, havi és napi bontásban készülnek. A különböző ünnepeket, mint pl: farsang, Húsvét, névnapok megtartják az otthonban. Külön foglalkoztatásra alkalmas helyiség van az intézményen belül. Pozitívumként értékelhető, hogy törekednek a hasznos, célszerű, ugyanakkor szórakoztató időtöltésre. Különböző kreatív foglalkozásokkal és játékokkal próbálják színesebbé tenni az otthon lakóinak az életét. Az ellátottak az intézmény munkáját segítő tevékenységben való részvételért munkajutalmat kapnak. Ennek dokumentálását, könyvelését az otthonban rendszeresen végzik. Az ellátottak felülvizsgálata rendszeresen biztosított, az egyéni fejlesztési terveket az intézményben elkészítik, azokat félévente felülvizsgálják.
Az ellátottak szociális foglalkoztatása a jogszabályban előírtak szerint történik, ezzel kapcsolatosan alkotmányos joggal összefüggő visszásságot a vizsgálat nem tárt fel.

Mentálhigiénes munka
Az intézményben betegszobát nem alakítottak ki. Az ÁNTSZ vizsgálat megállapította, hogy a rendelkezésre álló nővér/orvosi szoba orvosi vizsgálatra nem alkalmas, a sürgősségi ellátás tárgyi feltételei nem biztosítottak. A helyiségben a higiénés kézmosás, kézfertőtlenítés feltételei nem adottak. Megállapította továbbá azt is, hogy kézmosási lehetőség sem a szobákban, sem pedig a mellékhelyiségekben (WC) nem biztosított. A szennyes ruhákat a fürdőhelyiségekben gyűjtik. 
Az SzCsM rendelet 54. §-a szabályozza a mentálhigiénés ellátás biztosításának feltételeit. Eszerint a bentlakásos intézmény gondoskodik az ellátást igénybe vevők mentálhigiénés ellátásáról, mely keretében – egyebek mellett – biztosítja a szabadidő kulturált eltöltésének feltételeit, szükség szerint a pszichoterápiás foglalkozást, támogatja az intézményen belül a kis közösségek, társas kapcsolatok kialakulását és működését.
A betegszoba és az erre a célra szolgáló elkülönítő helyiség hiánya visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő joggal összefüggésben.

Dokumentáció
Az intézményben az ellátottak személyi dokumentációja megfelelő. Az intézményi ellátás kapcsán rendelkeznek kérelemmel, valamint a megye, mint fenntartó által előírt követelményeknek megfelelő megállapodással.
Az elhelyezést megelőzően az intézményi ellátást igénybe vevő előgondozását az otthon elvégzi. Ezt a jogszabályi előírásoknak megfelelően Előgondozás I. és II. elnevezésű adatlapon dokumentálják. Az egészségügyi eseményeket az átadó füzetben rögzítik. Az egyéni gondozási terveket elkészítették, a szolgáltatást igénylők ápolási-gondozási besorolása ugyancsak megtörtént.
Az intézményben a jogszabályi előírásoknak megfelelően vezetnek egyéni gyógyszerelő lapokat. Formája a jogszabályoknak megfelelő, a vizsgálat megállapította azonban, hogy nem tüntetik fel rajta az egyéni gyógyszerek árát. Az ellátottak adatait tartalmazó törzskönyv vezetése ugyancsak megfelel a jogszabályi előírásoknak. Az intézmény rendelkezik továbbá házirenddel, szakmai programmal, illetve szervezeti és működési szabályzattal. Ezek átdolgozása, aktualizálása már a vizsgálat idején folyamatban volt.
Az ÁNTSZ munkatársa az ellenőrzés alkalmával észlelte, hogy a gondozottakról vezetett ápolási-gondozási dokumentumok hiányosok, esetenként nem áttekinthetőek. Anamnézis csak új lakó felvételekor készül, további felülvizsgálata nincs. Az intézményben nincs meghatározva, hogy milyen esetekben indokolt ápolási dokumentációt vezetni.
A módszertani intézmény javasolta, hogy a dolgozók esetmegbeszéléseit rögzítsék, oly módon, hogy az később is követhetővé váljon. Az e célra szánt füzetben írják le az is, hogy melyik szervezeti egység (ápoló személyzet, mentál-csoport) megbeszéléséről van szó.
Mindkét helyszíni vizsgálat megállapította tehát, hogy a szakmai dokumentáció elkészítése hiányos, szükséges azt felülvizsgálni, kiegészíteni és az ápolási dokumentációt a szükségleteknek megfelelően vezetni. Ezzel kapcsolatban a kapott tájékoztatás szerint a Szociális és Gyámhivatal a szükséges intézkedéseket megtette.

Étkezés
Az intézménynek saját konyhája van, amely HACCP minősítéssel rendelkezik. Az intézmény teljes körű ellátás keretében a napi legalább háromszori étkezést (ebből legalább egyszer meleg ételt); valamint szakorvosi vélemény alapján szükséges diétát is biztosít. Kalória-kimutatást is vezetnek az ételekről. Az étkezések időpontját a házirend határozza meg. A járóképes ellátottak az ebédlőben étkeznek. A fekvőbetegek számára az ápoló személyzet a szobájukba viszi az ételt. A női részlegen a mozgáskorlátozottak számára külön szolgálják fel az ételt.
Az ellenőrzésben résztvevők a napi ebéd összetételét, mennyiségét és minőségét is megvizsgálták, és azt kielégítőnek találták. A Szociális és Gyámhivatal az ellenőrzés során nem tárt fel olyan visszásságot, amely igazolta volna a panaszos állítását.

Gyógyszerellátás
Az alapgyógyszer-készletet az intézmény összeállította, az abba tartozó gyógyszereket és a testtávoli gyógyászati segédeszközöket az intézmény az ellátottak részére térítésmentesen biztosítja. Az egyéni gyógyszer-felhasználási nyilvántartó lapokat vezetik az intézményben. A gyógyszerköltségek nagy részét az otthon biztosítja. Az egyéni gyógyszerszerelő lapokon azonban nem tüntetik fel azt a gyógyszerköltséget, amivel a lakó illetve az intézmény hozzájárul. Az intézményben műszakonként sorszámozott átadófüzetet vezetnek.
A gyógyszerek tárolásával összefüggésben az ÁNTSZ munkatársa a vizsgálat alakalmával tapasztalta, hogy a gyógyszertároló és a gondozottak részére biztosított hűtőszekrény hőmérséklete nem ellenőrzött. A gyógyszertároló elhelyezése nem megfelelő.
A módszertani intézmény a vizsgálat alapján az eljárással kapcsolatosan változtatást javasolt. Eszerint az alapgyógyszer-listát – különös tekintettel a jelenlegi szabályozásra – az intézmény havonta frissítse. Javasolta azt is, hogy az orvos által aláírt, lepecsételt és dátumozott listát a nővérszobában helyezzék el.
Az egészségügyi szolgáltatások nyújtásához szükséges szakmai minimumfeltételekről szóló 60/2003. (X. 20.) ESzCsM rendelet értelmében az egészségügyi szolgáltatásokhoz szükséges tárgyi minimumfeltételek között szerepel a gyógyszerek szakszerű tárolásának a biztosítása (3. § (1) bekezdés a) pont). A jelenlegi tárolási rend ennek nem felel meg, így a gyakorlat az ellátottak Alkotmányban deklarált élethez fűződő jogával összefüggő visszásság veszélyét rejti magában.

Egészségügyi ellátás
Az intézményen belül a folyamatos orvosi ellátás feltételei biztosítottak. A háziorvos heti egy alkalommal négy órában tart vizitet. 
Az SzCsM rendelet 2. számú melléklete tartalmazza a személyes gondoskodás formáinak szakmai létszámnormáit. Ennek értelmében a fogyatékosok tartós bentlakást nyújtó intézményében 100-200 férőhely között heti 6 órában kell orvosnak rendelnie. 
A szakorvosi ellátást az intézmény a helyi szakorvosi rendelőintézetben, a kórházi ellátást a közeli Kiskovácsiban biztosítja az ellátottak számára. Az intézmény térítésmentesen biztosítja a jogszabályban meghatározott készítményeket. Mozgásterapeuta, vagy konduktor nincs szerződtetve az intézményhez. 
A vizsgálat megállapította, hogy az orvosi vizit időtartama nem felel meg a jogszabályi előírásoknak, ezért ezzel kapcsolatosan felmerülhet a lakók Alkotmányban deklarált a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő jogával összefüggő visszásság veszélye.
A panaszban foglalt megbetegedésekkel kapcsolatban az intézetvezető a vizsgálat során elmondta, hogy valóban történt az otthonban rühös és ótvaros megbetegedés. 
Amióta nem fogadnak el ruhaadományokat, illetve a meglévő készletet megfelelően rendben tartják, nem fordult elő ilyen megbetegedés az otthonban.

Működési feltételek
Az intézmény az SzCsM rendelet 5. § (1) bekezdésében és 1. számú mellékletében előírt szabályzatok közül mindegyikkel rendelkezik. A vizsgálat megállapításai alapján azonban a szabályzatokat aktualizálni szükséges különös tekintettel a szakmai programra, a házirendre, valamint az érdekképviseleti fórum szabályzatára. Az otthon a foglalkoztattok munkavégzésére vonatkozó munkaköri leírásokat elkészítette. Elmaradt azonban a megbízással foglalkoztatottak munkaköri leírásának a rögzítése. 
A vizsgálat megállapította azt is, hogy az ellátást igénylőkkel, illetve törvényes képviselőjükkel kötött megállapodások tartalmi elemi kiegészítésre szorulnak, ezért a megállapodást – a Szoctv. 115. §-ában foglaltaknak megfelelően – ki kell egészíteni az ellátásban részesülők jogaival is.

Személyi-szakmai feltételek
Az intézményben az ellátásban részesülő személyekkel közvetlenül foglalkozó dolgozók szakképzettségi aránya, a szakmai munkakörökben foglalkoztatott dolgozók létszáma az SzCsM rendelet 2. számú mellékletében előírtaknak csak részben felel meg. 
Az SzCsM rendelet értelmében a szakosított ellátást biztosító intézményben a dolgozók legalább 80%-ának szakképzettnek kell lennie (6. § (1) bekezdés). Ugyanezen rendelet 2. számú melléklete tartalmazza a személyes gondoskodás formáinak szakmai létszámnormáit. 
A vizsgálat idején betölthető munkahelyek voltak az intézményben. A szakmai létszám szakképzett középvezetőkkel kiegészült ugyan, a szakképzettségi arány azonban ennek ellenére sem megfelelő. 
Az intézmény vezetőjének a képesítése az SzCsM rendelet 3. számú mellékletében meghatározott képesítési előírásoknak megfelelő. Szakmai szempontok szerint a közép – és felsővezetők munkájukkal segítik az intézmény működését, amelyet a dokumentációk is igazolnak.
A személyes gondoskodás körébe tartozó feladatokat ellátó személyek részére az otthon munkaruhát biztosít. A szakdolgozók továbbképzése biztosított. Az intézményben esetmegbeszéléseket is tartanak. 
Az intézményben az előírásoknak megfelelően a 112 ellátottból 5 gondozási egységet alakítottak ki. Egy egységre 4 fő ápoló személyzet és egy mentálhigiénés munkatárs jut.
Az ÁNTSZ munkatársa a 2007. október 19-én végzett vizsgálata során megállapította, hogy a személyi feltételek vonatkozásában a szakdolgozók létszáma alig 50% feletti, amely nem felel a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 9/2006. (XII.27.) SZMM rendelet 2. számú melléklet II. részének 2 pont d.) alpontjában foglaltaknak. Szükséges ezért bővíteni az ápolói/gondozói, kisegítő (takarító, konyhai kisegítő) létszámot.
A vizsgálat megállapította továbbá azt is, hogy az intézményben nem foglalkoztatnak fejlesztő pedagógust, foglalkozás szervezőt, mozgásterapeutát, valamint szabadidő szervezőt sem. A dolgozók végzettségüktől függetlenül, egységes munkaköri leírással rendelkeznek. Több alkalmazott kinevezésében a megjelölt munkakör nem felelő, ezért az intézmény e vonatkozásban sem felel meg az SzCsM rendelet előírásainak.
Az SzCsM rendelet 2. számú melléklete értelmében egy ekkora intézményben heti négy órában mozgásterapeutát és egy főállású foglalkoztatás szervezőt kell foglalkoztatni. A vizsgálat által feltárt létszámhiány, az előírt szakmai személyzet hiánya visszásságot okoz a lakók Alkotmányban deklarált lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő jogával összefüggésben.

Fizikai ellátás
Az intézmény saját mosodával rendelkezik. Ebben mossák ki az ellátottak ruháit is. A ruházat és a textíliák biztosítása az intézményben megfelel az SzCsM rendelet 46. §-ában foglaltaknak. Az intézmény minden lakónak biztosítja az alapvető tisztálkodási szereket. Biztosítják továbbá a mozgásukban korlátozottak részére a szükséges gyógyászati segédeszközöket, az inkontinens betegek részére pedig a megfelelő betétet is. 
Ezzel összefüggésben alkotmányos jog sérelmét a vizsgálat nem állapította meg.

Emberi és állampolgári jogok érvényesülése
A vizsgálatot végző személyek benyomásai, megállapításai szerint az intézmény az ellátottak részére az egyén autonómiáját elfogadó, integrációját minden eszközzel elősegítő, humanizált környezetet biztosít. A túlzsúfoltság azonban mindenképpen kiküszöbölése váró fontos problémát jelent.

Elhunytakkal kapcsolatos feladatok
A vizsgálat megállapításai szerint az intézményben a túlzsúfoltság miatt nem tudják biztosítani az elhunyt személyek elkülönítését sem. Az SzCsM rendelet 62. §- a azonban előírja, hogy a bentlakásos intézményben elhunytakkal kapcsolatos teendők ellátását az intézmény vezetője köteles megszervezni. Ennek keretében többek között gondoskodni kell az elhunyt elkülönítéséről, végtisztességre való felkészítéséről is.
A vizsgálat megállapította,, hogy nincs külön helyiség az elhalálozott lakók megfelelő elkülönítésére és a végtisztességre való felkészítésére, amely visszásságot okoz a többi lakó Alkotmányban deklarált lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogával, s az emberi méltósághoz való jogával összefüggésben.
Ezzel összefüggésben szeretném megemlíteni, hogy az Alkotmányban rögzített emberi méltósághoz való jogból levezethető a kegyeleti jog érvényesülésének a követelménye. Az Alkotmánybíróság ítélkezési gyakorlatában az élethez és az emberi méltósághoz való jogot az alkotmányos alapjogok hierarchiájának az élére helyezi. „Az elhaltak emléke, emberi méltósága és jó hírneve a Polgári Törvénykönyv védelme alatt áll. A kegyeleti érzéshez, a halottakra való emlékezéshez, a halottak tiszteletéhez való jog az élőket megillető legszentebb érzések egyikét fogalmazza meg a jog nyelvén.”

Érdekképviselet
A házirend az intézményben jól látható helyen van elhelyezve. Az ellátottjogi képviselő neve, címe, illetve elérhetősége ugyancsak jól látható helyen lett kifüggesztve. Az ellátottjogi képviselő rendszeresen látogatja az intézményt. 
Érdekképviseleti Fórum működik az intézményben. A Fórum gyűléseit megtartották. Az otthonban rendszeresen tartanak lakógyűléseket is. Az érdekképviseleti fórum üléseiről, valamint a lakógyűlésről rendszeresen jegyzőkönyv is készül.
Ezzel összefüggésben alkotmányos jog sérelmét a vizsgálat nem állapította meg.

Térítési díj
A térítési díjak megállapítása a Szoctv.-ben meghatározott módon történik. Az intézmény a személyi térítési díjat nyilvántartó törzslapot pontosan vezeti. A távollét esetén fizetendő díj megfelel a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások térítési díjáról szóló 29/1993. (II.17.) Korm. rendelet 28-ban foglaltaknak. 
Ezzel összefüggésben alkotmányos jog sérelmét a vizsgálat nem állapította meg.
A Szociális és Gyámhivatal vezetőjétől kapott tájékoztatás szerint a szakosított ellátást nyújtó intézmény(ek) fenntartása jelentős anyagi terhet jelent a fenntartó megyei önkormányzatnak. A szakmai létszámhiány megfelelő szintre történő feltöltése azonban továbbra is csak a tárgyi feltételek egyidejű javításával fokozatosan valósul(hat) meg. 
A tájékoztatás kitért arra is, hogy a feltárt hiányosságok, visszásságok ellenére az intézmény vezetője a lehető leghumánusabb környezetet alakította ki az ellátottak számára. A takarítás és a folyamatos, gondos személyzeti (mind takarítói, mind gondozói) munkának köszönhetően az említett hiányosságok nem veszélyeztetik az ellátottak mindennapi életét. A rendelkezésre álló helyiségek, mind a lakószobák, mind a közösségi helyiségek barátságosan berendezettek, családiasak. Az ellenőrzést végző szakemberek olyan jellegű hiányosságot, amely az intézet működését veszélyeztetné vizsgálatuk során nem tapasztaltak. A fejlődés elsősorban a túlzsúfoltság csökkentésével, az intézmény bővítésével, illetve a tárgyi feltételek javításával lenne megoldható.
Végezetül szeretném felhívni a figyelmet az Alkotmánybíróság 64/1991. (XII. 17.) AB határozat foglaltakra, amely szerint: „Az emberi méltósághoz való jog azt jelenti, hogy van az egyén autonómiájának, önrendelkezésének egy olyan, mindenki más rendelkezése alól kivont magja, amelynél fogva – a klasszikus megfogalmazás szerint – az ember alany marad, s nem válhat eszközzé vagy tárggyá. A méltósághoz való jognak ez a felfogása különbözteti meg az embert a jogi személyektől, amelyek teljesen szabályozás alá vonhatók, nincs „érinthetetlen” lényegük. A méltóság az emberi élettel eleve együttjáró minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő. Az egyenlő méltósághoz való jog az élethez való joggal egységben azt biztosítja, hogy ne lehessen emberi életek értéke között jogilag különbséget tenni. Emberi méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétől, illetve állapotától, és attól is, hogy emberi lehetőségéből mennyit valósított meg, és miért annyit. Egyetlen ember élethez való jogáról sem beszélhetünk úgy, hogy ne értenénk bele az élethez és méltósághoz való alanyi jogát. Az államnak az élethez való jogot biztosító kötelezettségei csupán ehhez járulnak, de a szubjektív jogot nem pótolják, s anélkül, tehát csak önmagukban, az élő emberekre nézve értelmetlenek is.”
Összességében megállapítottam, hogy a jelentésben feltárt hiányosságok a lakók mindennapi életvitelét közvetlenül nem veszélyeztetik, azonban az otthon tárgyi és személyi feltételeinek jelen állapota, a lakók Alkotmányban deklarált emberi méltósághoz, egészséges környezethez, valamint a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogával összefüggő visszásságot okoz.

Kezdeményezés
Az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv) 21. §-ának (1) bekezdése alapján kezdeményezem az intézmény igazgatójánál, hogy mindenképpen gondoskodjon:
– az elhunyt lakók megfelelő elkülönítéséről,
– betegszobák rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
– a gyógyszerek megfelelő tárolásáról és dokumentálásról 
– a szakmai dokumentációk jogszabályi előírásoknak megfelelő, szakszerű elkészítéséről és azok lakókkal, illetve hozzátartozóikkal való megismertetéséről
Az Obtv. 20. § (1) bekezdésében foglaltak alapján felkérem a fenntartó Pest megyei Önkormányzatot, hogy dolgozzon ki ütemezett intézkedési tervet az intézmény tárgyi és személyi feltételeinek biztosításával kapcsolatban.
A Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatalának vezetőjét pedig arra kérem, hogy az intézményt érintő felülvizsgálat eredményéről, valamint a megtett intézkedésekről tájékoztasson.

Budapest, 2008. december 19.
Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
A szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény
A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekben ellátottak jogai
94/E. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményi ellátást igénybe vevő ellátottnak joga van szociális helyzetére, egészségi és mentális állapotára tekintettel a szociális intézmény által biztosított teljes körű ellátásra, valamint egyéni szükségletei, speciális helyzete vagy állapota alapján az egyéni ellátás, szolgáltatás igénybevételére. Az alapszolgáltatásban részesülő számára az igénybe vett ellátáshoz kapcsolódó, az e törvényben meghatározott általános vagy speciális jogokat is biztosítani kell. (2) A szociális szolgáltatások biztosítása során az egyenlő bánásmód követelményét meg kell tartani. Az ellátást igénybe vevő jövedelmi helyzetét csak a törvényben, illetve törvény felhatalmazása alapján készült kormányrendeletben meghatározott esetekben és feltételek mellett lehet vizsgálni. (4) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény az általa biztosított szolgáltatást olyan módon végzi, hogy figyelemmel legyen az ellátást igénybe vevőket megillető alkotmányos jogok maradéktalan és teljes körű tiszteletben tartására, különös figyelemmel a) az élethez, emberi méltósághoz b) a testi épséghez, c) a testi-lelki egészséghez való jogra. (9) Az ellátást igénybe vevőnek joga van az intézményen belüli és intézményen kívüli szabad mozgásra, figyelemmel a saját és társai nyugalmára, biztonságára. Az intézmény házirendje meghatározza az intézményből történő távozás és visszatérés rendjét. Az ellátást igénybe vevőnek az igénybevételi eljárás során részletes és pontos tájékoztatást kell adni az intézményen belüli és az eltávozás esetére kialakított szabályokról. (10) Az ellátást igénybe vevőnek joga van családi kapcsolatainak fenntartására, rokonok, látogatók fogadására. Az intézményvezető a házirendben szabályozott módon rendelkezhet a látogatás rendjéről, és meg kell határozni azokat az eseteket, amikor a látogatók látogatási időn kívül is kapcsolatot tarthatnak az ellátást igénybe vevővel. A látogatók fogadása során figyelemmel kell lenni az intézményben élő más személyek nyugalmára. (11) Az intézményvezető a házirendben szabályozott módon és esetekben intézkedhet a látogatás rendjét szándékosan és súlyosan megzavaró személyekkel szemben. (12) Amennyiben az intézményben ellátott személy betegsége miatt ápolásra, gyógykezelésre szorul, ellátása során figyelemmel kell lenni az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) betegek jogait szabályozó rendelkezéseire. (14) Az intézményvezető tizenöt napon belül köteles a panasztevőt írásban értesíteni a panasz kivizsgálásának eredményéről. Amennyiben az intézményvezető határidőben nem intézkedik, vagy a panasztevő nem ért egyet az intézkedéssel, az intézkedés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat jogorvoslattal.
Az ellátottak szociális intézményen belüli foglalkoztatása
99/B. § (1) Az intézményi jogviszonyban álló személy intézményen belüli foglalkoztatása az intézmény szakmai programja alapján, az egyéni gondozási, fejlesztési, illetve rehabilitációs tervben foglaltak szerint, az ellátott meglévő képességeire építve, korának, fizikai és mentális állapotának megfelelően munka-rehabilitáció vagy fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás keretében biztosítható (a továbbiakban együtt: szociális foglalkoztatás). (2) A szociális foglalkoztatásban foglalkoztatóként az a személy, illetve szervezet vehet részt, aki erre a szociális hatóság által kiadott engedéllyel rendelkezik (a továbbiakban: szociális foglalkoztatási engedély). A szociális foglalkoztatás személyi és tárgyi feltételeit, engedélyezésének és szakmai ellenőrzésének szabályait külön jogszabály tartalmazza. (3) A szociális intézmény megkeresése alapján a 113/G. § szerinti rehabilitációs alkalmassági vizsgálatot végző szakértői bizottság meghallgatja az ellátottat és törvényes képviselőjét, és a megkeresést követő 15 napon belül megküldi indokolással ellátott szakértői véleményét a szociális intézmény vezetője részére. A szakértői bizottság a szakértői véleményben megállapítja, hogy az ellátott alkalmas-e szociális foglalkoztatás keretében történő munkavégzésre, és - az ellátott alkalmassága esetén - javaslatot tesz az ellátott munka-rehabilitáció, vagy fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás keretében történő foglalkoztatására. (4) Az ellátott foglalkoztatásáról - a 113/G. §-ban foglalt rehabilitációs alkalmassági vizsgálatot végző szakértői bizottság szakértői véleménye alapján - a szociális intézmény vezetője dönt. Az intézményvezető a döntésről írásban értesíti az ellátottat, illetve törvényes képviselőjét, valamint - amennyiben az ellátott munkavégzésre irányuló jogviszonyban áll - az ellátottat foglalkoztató személyt, illetve szervezetet. Ha az ellátott, illetve törvényes képviselője az intézmény vezetőjének döntését vitatja, az arról szóló értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat, amely 15 napon belül dönt az ellátott foglalkoztatásáról. (5) Az ellátottat foglalkoztató személy, illetve szervezet a szociális intézmény vezetője, illetve a fenntartó döntésének beérkezését követő 15 napon belül - szükség esetén - ajánlatot tesz a foglalkoztatásra irányuló jogviszony módosítására az ellátott, illetve törvényes képviselője részére. Ha az ajánlattételt követő 15 napon belül az ellátott, illetve törvényes képviselője nem nyilatkozik, vagy az ajánlatot nem fogadja el, a foglalkoztatásra irányuló jogviszony megszűnik. (6) A foglalkoztató a foglalkoztatásra irányuló jogviszony (5) bekezdés szerinti módosításáról, illetve megszűnéséről - a módosítást, megszűnést követő 3 napon belül, módosítás esetén a szerződés másolatának egyidejű megküldésével - írásban tájékoztatja a szociális intézményt.
99/D. § (1) A munka-rehabilitáció célja a szociális intézményben ellátott személy munkakészségének, valamint testi és szellemi képességeinek munkavégzéssel történő megőrzése, illetve fejlesztése, továbbá a fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásra való felkészítés. (2) A munka-rehabilitáció az intézményi jogviszony keretében történik. A munka-rehabilitációban történő részvételről az ellátott, illetve - amennyiben az ellátott jognyilatkozata a Ptk. 15/A. §-ának (1) bekezdése alapján semmisnek minősülne - törvényes képviselője írásban, a (3)-(6) bekezdésben foglaltak figyelembevételével megállapodást köt a szociális intézmény vezetőjével. Ez utóbbi esetben a megállapodást az ellátott aláírhatja. A megállapodás tartalmazza a) a munka-rehabilitáció keretében végzett tevékenység részletes leírását, b) a munka-rehabilitáció időbeosztását, c) a munka-rehabilitációs díj havi összegét, d) szándéknyilatkozatot arra nézve, hogy az ellátott testi és szellemi képességeihez mérten elvárható módon közreműködik a munka-rehabilitációban. (3) A munka-rehabilitációs tevékenység megválasztásánál a szociális intézmény vezetője figyelembe veszi az ellátott testi és szellemi képességeit, és speciális szükségleteinek megfelelően biztosítja az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés feltételeit. (4) A munka-rehabilitáció időbeosztását az ellátott állapotának, képességeinek figyelembevételével egyénileg kell meghatározni az egyéni gondozási, fejlesztési, illetve rehabilitációs tervben úgy, hogy a foglalkoztatás időtartama nem haladhatja meg a napi 6 és a heti 30 órát, és el kell érnie a napi 4 vagy a heti 20 órát. (5) Munka-rehabilitáció esetén a szociális intézmény vezetője az ellátottat munka-rehabilitációs díjban részesíti. A munka-rehabilitációs díj havi összege nem lehet kevesebb a mindenkori kötelező legkisebb munkabér 30%-ánál. (6) A szociális intézmény vezetője a munka-rehabilitációra vonatkozó megállapodás módosítását, illetve - különösen indokolt esetben - megszüntetését kezdeményezi, ha az ellátott a foglalkoztatás során a) saját, illetve más személy testi épségét, egészségét veszélyezteti, b) egyébként olyan magatartást tanúsít, amely mellett biztonságos foglalkoztatása nem tartható fenn. (7) A rehabilitációs alkalmassági vizsgálatot végző szakértői bizottság a munka-rehabilitáció eredményességét kétévente írásbeli felülvizsgálat keretében értékeli. Az értékelés során meg kell vizsgálni az ellátott fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásra való alkalmasságát, illetve a fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásba történő átvezetésének lehetőségét, ennek feltételeit és lehetséges módjait.
99/E. § (1) A fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás célja a szociális intézményben ellátott személy számára munkafolyamatok betanítása és foglalkoztatása révén az önálló munkavégző képesség kialakítása, helyreállítása, fejlesztése, valamint az ellátott felkészítése védett munka keretében, illetve a nyílt munkaerőpiacon történő önálló munkavégzésre. (2) A fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás a) az ellátott, és b) az intézmény vagy az intézménnyel az ellátottak foglalkoztatására megállapodást kötött szervezet által, legfeljebb egy évre kötött munkaszerződés alapján, a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény szerinti határozott idejű munkaviszony keretében folytatható. Az intézményi jogviszony megszűnése esetén a fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásra irányuló jogviszony is megszűnik. (3) Az intézmény és az intézménnyel az ellátottak foglalkoztatására megállapodást kötő szervezet közötti szerződésre a 122/B. §-ban foglaltakat megfelelően kell alkalmazni. (4) A fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás keretében a) a 16. életévét betöltött személy foglalkoztatható, b) a foglalkoztatás időtartama nem haladhatja meg a napi 8 órát és a heti 40 órát, c) munkaidőkeret nem alkalmazható, d) ha a munkavállaló napi munkaideje a négy és fél órát meghaladja, részére legalább 30 perc munkaközi szünetet kell biztosítani, e) a munkavállaló éjszakai munkára, rendkívüli és többműszakos munkavégzésre, ügyeletre, készenlétre nem vehető igénybe, f) a kiküldetésre, kirendelésre, munkaerő-kölcsönzésre vonatkozó szabályok nem alkalmazhatók.
Térítési díj
114. § (1) Ha e törvény másként nem rendelkezik, a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokért térítési díjat kell fizetni. (2) A térítési díjat az e törvényben meghatározottak szerint a) az ellátást igénybe vevő jogosult, b) a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő, c) a jogosultnak az a házastársa, élettársa, egyeneságbeli rokona, örökbe fogadott gyermeke, örökbe fogadó szülője, akinek családjában az egy főre jutó jövedelem a tartási kötelezettség teljesítése mellett meghaladja az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét, d) a jogosult tartását szerződésben vállaló személy, e) a jogosult tartására bíróság által kötelezett személy (a c)-e) pont alattiak a továbbiakban együtt: tartásra köteles és képes személy) köteles megfizetni (az a)-e) pont alattiak a továbbiakban együtt: kötelezett) (3) Az e törvényben foglalt kivételekkel a fenntartó ingyenes ellátásban részesíti azt a jogosultat, aki a) jövedelemmel nem rendelkezik; b) bentlakásos intézményben él, jövedelemmel nem rendelkezik, és akinek a térítési díj alapjául szolgáló készpénz vagy ingatlan vagyona, valamint tartásra, gondozásra köteles és képes hozzátartozója nincs.
115. § (1) A személyes gondoskodás körébe tartozó szociális ellátások térítési díja (a továbbiakban: intézményi térítési díj) a szolgáltatási önköltség és a normatív állami hozzájárulás különbözete. (2) A kötelezett által a 116. §, valamint a 117. § (2) bekezdés alapján fizetendő térítési díj összegéről (a továbbiakban: személyi térítési díj) - a 117. § (3) bekezdésében foglalt kivétellel - az intézmény vezetője az ellátás igénybevétele után, de legkésőbb az igénybevételtől számított 30 napon belül írásban értesíti a térítési díj fizetésére kötelezettet. A személyi térítési díj nem haladhatja meg az intézményi térítési díj összegét. A térítési díjat konkrét összegben kell megállapítani. (3) A személyi térítési díj összege - önkormányzati intézmény esetén - a fenntartó rendeletében foglaltak szerint csökkenthető, illetve elengedhető, ha a kötelezett jövedelmi és vagyoni viszonyai ezt indokolttá teszik. (4) Ha az ellátott, a törvényes képviselője vagy a térítési díjat megfizető személy a személyi térítési díj összegét vitatja, illetve annak csökkentését vagy elengedését kéri, a (2) bekezdés szerinti értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat. Az állami fenntartó a térítési díj összegéről határozattal dönt. (5) Ha az ellátott, törvényes képviselője vagy a térítési díjat megfizető személy a térítési díj egyházi vagy nem állami fenntartó által megállapított összegét vitatja, a bíróságtól kérheti a térítési díj megállapítását. A bíróság jogerős határozatáig a korábban megállapított térítési díjat kell megfizetni. (6) A személyi térítési díj összege a megállapítás időpontjától függetlenül évente két alkalommal vizsgálható felül és változtatható meg, kivéve ha a kötelezett jövedelme a) olyan mértékben csökken, hogy az e törvényben meghatározott térítési díj fizetési kötelezettségének nem tud eleget tenni; b) az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 25%-át meghaladó mértékben növekedett. (7) A térítési díj felülvizsgálata során megállapított új személyi térítési díj megfizetésének időpontjáról a fenntartó rendelkezik, azzal a feltétellel, hogy az új térítési díj megfizetésére a jogosult nem kötelezhető a felülvizsgálatot megelőző időszakra. (8) A személyi térítési díj felülvizsgálata során a (4) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell. (9) A szolgáltatási önköltség a szolgáltatás kapcsán felmerült ráfordítások (a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 78-80. §-ai szerinti költségek, önkormányzati intézményeknél az éves költségvetési beszámoló 21. táblája 01-07 soraiban feltüntetett költségek) egy szolgáltatási egységre (ételadag, szolgáltatási óra, nap) számított értéke, amelyet az előző év adatai alapján kell megállapítani. A szolgáltatási önköltség év közben egy alkalommal korrigálható, ha azt a tárgyidőszaki folyamatok indokolják.

A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet
41. § (1) A bentlakásos intézményben biztosítani kell a napi huszonnégy órás szolgálatot, a folyamatos működéshez szükséges személyi és tárgyi feltételeket.
(2) A bentlakásos intézményben ki kell alakítani
a) az éjszakai és nappali tartózkodásra (lakhatás),
b) a személyi tisztálkodásra,
c) az étkezésre,
d) az intézmény jellege szerinti közösségi együttlétre, tevékenységre (pl. társalgó, könyvtár, foglalkoztató, kápolna, imaterem), valamint mentális gondozásra,
e) az egészségügyi ellátás céljára (pl. orvosi szoba, betegszoba),
f) gondozási egységenként legalább húsz négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre,
g) a látogatók fogadására
szolgáló helyiséget.
(3) Amennyiben az ellátást igénybe vevő az intézmény által biztosított étkeztetést nem veszi igénybe, a vásárolt élelmiszer intézményen belüli elfogyasztásának kulturált feltételeit biztosítani kell.
(4) A bentlakásos intézmény akkor alkalmas gondozási feladatok ellátására, ha
a) a lakószobában egy ellátottra legalább hat négyzetméternyi lakóterület,
b) tíz ellátottra legalább egy fürdőkád vagy zuhanyzó, valamint nemenkénti illemhely
jut és biztosított a folyamatos fűtés- és melegvíz-szolgáltatás.
Étkeztetés megszervezése
45. § (1) A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - az étkezést a bentlakók életkori sajátosságainak, valamint az egészséges táplálkozás követelményeinek megfelelően nyújtja, a szociális étkeztetésre vonatkozó szabályok figyelembevételével. (2) Az ellátottak étkeztetése keretében legalább napi háromszori étkezést - ebből legalább egy alkalommal meleg ételt - kell biztosítani. A kiskorúak a főétkezéseken kívül naponta legalább kétszer kiegészítő étkeztetésben részesülnek. (3) Ha az ellátást igénybe vevő egészségi állapota indokolja, részére - orvosi javaslatra - az orvos előírásainak megfelelő étkezési lehetőséget (pl. diéta, gyakoribb étkezés) kell biztosítani. (4) Az ápoló-gondozó otthonokban a fekvőbetegek ellátása során gondoskodni kell a rendszeres folyadékbevitelről.
Egészségügyi ellátás
50. § (1) A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - biztosítja az ellátást igénybe vevők egészségügyi ellátását. (2) Az egészségügyi ellátás keretében a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény köteles gondoskodni az igénybe vevő a) egészségmegőrzését szolgáló felvilágosításáról, b) rendszeres orvosi felügyeletéről, c) szükség szerinti ápolásáról, d) szakorvosi ellátásához való hozzájutásáról, e) kórházi kezeléséhez való hozzájutásáról, f) e rendeletben meghatározott gyógyszerellátásáról, g) gyógyászati segédeszközeinek biztosításáról. (3) A bentlakásos szociális intézmény a rendszeres orvosi felügyelet keretében biztosítja az ellátást igénybe vevő egészségi állapotának folyamatos ellenőrzését, az egészségügyi tanácsadást, a szűrést, az orvos által elrendelt vizsgálat elvégzését - ha az intézmény keretei között megoldható -, gyógykezelését.
51. § (1) Az ellátásban részesülő személy részére előírt gyógyszer felhasználását a 9. számú melléklet szerinti nyilvántartó lapon kell rögzíteni. (2) A bentlakásos intézményben műszakonként az ellátottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos jelentősebb eseményekről sorszámozott eseménynaplót (átadó füzetet) kell vezetni.
52. § (1) Az intézménynek a (2) bekezdés szerinti gyógyszercsoportokból rendelkeznie kell az ellátásban részesülők rendszeres, illetve eseti gyógyszerszükségletéhez igazodó megfelelő mennyiségű készlettel. Az alapgyógyszerkészletet havonta az intézmény orvosa állítja össze az intézmény vezető ápolójának, illetve osztályvezető ápolójának javaslata alapján. Az alapgyógyszerkészlet összeállításánál figyelemmel kell lenni az ellátást igénybe vevők egészségi állapotára, valamint az esetleg előforduló sürgős ellátás esetére is. Az intézményi alapgyógyszerkészlet gyógyszereit az ellátottaknak térítésmentesen kell biztosítani.
(2) Az alapgyógyszerkészlet az alábbi gyógyszercsoportokból állítható össze:
a) tápcsatorna és anyagcsere
aa) antacidok (ATC-A02 A)
ab) peptikus fekély kezelésének gyógyszerei (ATC-A02 B)
ac) szintetikus görcsoldók (ATC-A03 A)
ad) propulsív szerek (ATC-A03 F)
ae) az epebetegségek egyéb terápiás készítményei (ATC-A05 A)
af) hashajtók (ATC-A06 A)
ag) bélfertőtlenítők, gyulladásgátlók (ATC-A07A, A07 E)
ah) bélmozgatást csökkentő szerek (ATC-A07 D)
ai) digesztívumok (ATC-A09 A)
aj) orális antidiabetikumok (ATC-A10 B);
b) vér és vérképző szerek
ba) anticoagulansok (ATC-B01 A)
bb) vérzéscsillapítók (ATC-B02 A, B02 B)
bc) vérszegénység elleni készítmények (ATC-B03 A);
c) cardiovascularis rendszer
ca) szívglycosidok (ATC-C01 A)
cb) szívbetegségben használt értágítók (ATC-C01 D)
cc) vérnyomáscsökkentők (ATC-C02)
cd) vizelethajtók (ATC-C03)
ce) peripheriás értágítók (ATC-C04)
cf) capilláris-stabilizáló szerek (ATC-C05)
cg) beta-blokkolók (ATC-C07)
ch) heveny vérnyomás-emelkedés csökkentésére szolgáló szerek (ATC-C08 C)
ci) ACE-gátlók (ATC-C09 A);
d) antibiotikumok (ATC-J01);
e) váz- és izomrendszer
ea) gyulladásgátlók és reumaellenes készítmények (ATC-M01)
eb) ízületi és izomfájdalmak kezelésének készítményei (ATC-M02)
ec) izomrelaxansok (ATC-M03 B);
f) idegrendszer
fa) fájdalomcsillapítók, lázcsökkentők (ATC-N02)
fb) antiepileptikumok (ATC-N03)
fc) antikolinerg antiparkinson szerek (ATC-N04 A)
fd) dopaminerg antiparkinson szerek (ATC-N04 B)
fe) antipsychotikumok (ATG-N05 A)
ff) anxiolytikumok (ATC-N05 B)
fg) altatók, nyugtatók (ATC-N05 C);
g) injekciózáshoz, infúzióhoz szükséges anyagok (fertőtlenítők, tűk, fecskendők, infúziós szerelékek);
h) kötszerek;
i) szűrővizsgálatokhoz szükséges reagensek, indikátorcsíkok.
(3) A bentlakásos intézmény a (2) bekezdés szerinti gyógyszercsoportba, valamint a rendszeres és eseti egyéni gyógyszerszükséglet körébe tartozó gyógyszerek, továbbá a gyógyászati segédeszközök közül elsősorban a közgyógyellátási igazolványra felírható, illetve a társadalombiztosítás által támogatott gyógyszert és gyógyászati segédeszközt biztosítja, kivéve, ha az adott gyógyszercsoporton belül nincs közgyógyellátási igazolványra felírható gyógyszer, vagy nincs olyan közgyógyellátási igazolványra felírható gyógyszer, amely az adott betegség kezeléséhez megfelelő. (4) A (2) bekezdésben meghatározott gyógyszercsoportok alapján összeállított alapgyógyszerek köréről részletes és pontos tájékoztatást kell adni az ellátást igénybe vevő részére. (5) A (2) bekezdés alapján összeállított alapgyógyszerkészlet körébe tartozó gyógyszereken túlmenően felmerülő egyéni gyógyszerszükséglet költségét - a (6) bekezdésben foglalt esetek kivételével - az ellátást igénybe vevő viseli. (6) A bentlakásos intézmény viseli az ellátást igénybe vevő rendszeres és eseti egyéni gyógyszerszükségletének a) teljes költségét, ha aa) az ellátást igénybe vevőnek a személyi térítési díj megfizetése után fennmaradó havi jövedelme nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének (a továbbiakban: nyugdíjminimum) húsz százalékát, vagy ab) az ellátást igénybe vevő részére a költőpénzt az intézmény biztosítja; b) részleges költségét, ha az ellátást igénybe vevőnek a személyi térítési díj megfizetése után fennmaradó havi jövedelme meghaladja a nyugdíjminimum húsz százalékát, azonban ez a jövedelem nem fedezi az ellátást igénybe vevő egyéni gyógyszerszükségletének költségét. Ebben az esetben a bentlakásos intézmény az ellátást igénybe vevő jövedelmének a költőpénz összegét meghaladó részét az egyéni gyógyszerszükséglet mértékéig kiegészíti. (7) A (6) bekezdésben foglaltakon túlmenően a pszichiátriai betegeket, a szenvedélybetegeket és a hajléktalan személyeket ellátó intézmény - az ellátást igénybe vevő személyi és jövedelmi helyzetére tekintettel - az intézményi orvos javaslatára az intézményvezető döntése alapján a (2) bekezdés szerinti alapgyógyszerkészlet körébe nem tartozó, de az ellátást igénybe vevő gondozásához közvetlenül szükséges egyéni gyógyszerszükséglet teljes költségét átvállalhatja. (8) A (6) bekezdésben foglaltaktól eltérően az intézmény nem köteles az egyéni gyógyszerszükséglet költségének a viselésére, ha a) az ellátást igénybe vevő az Szt. 117. § (4) bekezdésében meghatározott jelentős készpénzvagyonnal rendelkezik, vagy b) az ellátást igénybe vevő az Szt. 117. § (4) bekezdésében meghatározott olyan jelentős ingatlanvagyon tulajdonosa, amely felett rendelkezési jogát más személynek az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joga nem korlátozza, vagy c) az ellátást igénybe vevőnek az Szt. 4. §-a (1) bekezdésének g) pontja szerinti tartásra köteles és képes hozzátartozója van, vagy d) az ellátást igénybe vevő a (6) bekezdés b) pontja szerinti gyógyszerköltség reá eső részét nem fizeti meg. (9) A gyógyászati segédeszköz ellátása körében az intézmény feladata a testtávoli eszköznek az intézmény költségén, a testközeli segédeszköznek az ellátott költségén történő biztosítása. Ha a testközeli segédeszköz költségeinek viselésére az ellátott jövedelmi helyzete alapján nem képes, a költségviselés tekintetében a (6) bekezdésben foglaltak szerint kell eljárni.
52/A. § Az intézmény vezetője a személyi térítési díj megállapításával egyidejűleg értesíti az ellátást igénybe vevőt az intézmény által viselt, illetve átvállalt gyógyszerköltség, illetve gyógyászati segédeszközköltség mértékéről. A költségek viselésének megállapítása tekintetében tett intézményvezetői intézkedés ellen az ellátást igénybe vevő a) állami fenntartású intézmény esetén az Szt. 115. §-ának (4) bekezdése szerint a fenntartóhoz, b) nem állami és egyházi intézmény esetén a fenntartóhoz panasszal fordulhat.
53. § (1) Ha a bentlakásos intézményben élő ellátott egészségügyi ellátásban részesül, az ellátást nyújtó orvos a háziorvosi, házi gyermekorvosi és fogorvosi tevékenységről szóló 4/2000. (II. 25.) EüM rendelet 1. számú melléklete szerinti egészségügyi személyi lapot (raktári szám: A. 3510-170) kiállítja, illetve vezeti. A dokumentáció vezetésére, kezelésére az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 24. §-ának, 136-137. §-ainak rendelkezései irányadóak.
(2) Az intézmény orvosának megkeresésére az ellátást igénybe vevő házi-, illetve kezelőorvosa megküldi az intézményi ellátás és gyógykezelés szempontjából szükséges egészségügyi adatokat. E bekezdés alkalmazásában gyógykezelésnek minősül a megelőzés és a rehabilitáció is.
(3) Ha az ellátást igénybe vevőt másik bentlakásos intézménybe helyezik át, az egészségügyi adat kezelésével megbízott személy az ellátást igénybe vevő egészségügyi adatait külön kérés nélkül továbbítja.
Az intézményben elhunytak eltemettetésének megszervezése
62. § (1) A bentlakásos intézményben elhunytakkal kapcsolatos teendők ellátását az intézmény vezetője szervezi. Ennek keretében kell gondoskodni az elhunyt
a) elkülönítéséről,
b) végtisztességre való felkészítéséről,
c) a törvényes képviselő, valamint a közeli hozzátartozók értesítéséről,
d) ingóságainak számbavételéről, megőrzéséről, letétbe helyezéséről, valamint a hagyatéki végzést követően az örökösöknek történő átadásáról.
(2) Az elhunyt ingóságairól a halál beálltát követően azonnal jegyzéket készít a haláleset időpontjában műszakot vezető dolgozó. A jegyzéket két tanúval alá kell íratni.
(3) A közeli hozzátartozó értesítéséről legkésőbb a halálesetet követő napon kell gondoskodni. Az eltemettetés megszervezéséről az örökösök gondoskodnak.
(4) Ha az elhunyt halála előtt az eltemettetéséről rendelkezett az intézmény felé és a takarékbetétje elhelyezésekor kedvezményezettként az intézményt jelölte meg elhalálozása esetére, az intézményvezető a visszafizetett takarékbetétből gondoskodik a temetésről.
(5) Az intézmény vezetője - amennyiben nincs, vagy nem lelhető fel az eltemettetésre köteles személy, vagy az eltemettetésre köteles személy nem gondoskodik a temetésről - az elhunyt személy köztemetésének elrendelése iránt intézkedik a haláleset szerint illetékes települési önkormányzat polgármesterénél.
(6) Ha az örökös az elhunyt intézményben maradt ingóságaiért a hagyatéki végzés jogerőre emelkedését követően nem jelentkezik, az intézményvezető határidő megjelölésével felszólítja annak átvételére. Ha az örökös a kitűzött határidő elteltéig az ingóságot nem szállítja el, az intézmény azt értékesítheti vagy felhasználhatja (Ptk. 196-197. §).

188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről. 
2. § (1) Szociális intézmény működési engedély alapján működtethető.
15. § (1) Ha a működést engedélyező szerv a szociális intézmény működésével kapcsolatosan - akár a 9. § alapján történő bejelentés nyomán végzett ellenőrzés, akár a 14. § szerinti ellenőrzés során - hiányosságokat észlel, legfeljebb százhúsz nap időtartamú határidő megjelölésével felszólítja az intézmény fenntartóját a hiányosság megszüntetésére. Indokolt esetben - kérelemre - a határidő egyszer, újabb hatvan nappal meghosszabbítható.
(2) Ha az intézmény fenntartója a megjelölt határidőben nem intézkedik a szabályszerű működés megteremtése érdekében, úgy a működést engedélyező szerv
a) az intézmény működési engedélyét visszavonja, és amennyiben működése ellátási érdekből indokolt, úgy feltételek előírása mellett ideiglenes működési engedélyt ad ki, vagy
b) az intézmény működési engedélyének módosításával csökkenti az intézmény férőhelyszámát, vagy
c) az intézmény működési engedélyét visszavonja, és működését betiltja, vagy
d) a nem állami, illetve egyházi fenntartású bentlakásos szociális intézmény esetén az intézmény után járó tárgyévi normatív állami hozzájárulás 10%-ának - háromhavi részletekben történő - visszatartásáról határoz.