Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3301/2007. számú ügyben

Előadó: dr. Seres Péter
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a MÁV Zrt. Budapest, XVIII. Szemeretelep mh. vasúti átjárójánál az Sr2 jelű teljes csapórudas sorompó naponta több alkalommal 10 percen túl van lezárva. A zárva tartás ideje és gyakorisága rendkívül megnehezíti a környék lakossága, és az egyébként arra közlekedők életét.
A panaszos több írásbeli beadvánnyal fordult az ügyben a MÁV Zrt.-hez, valamint a Fővárosi Közlekedési Felügyelethez, melynek jogutódja a Nemzeti Közlekedési Hatóság Közép-magyarországi Regionális Igazgatósága (a továbbiakban: Hatóság).
Az ügyben a MÁV Zrt. ugyancsak kérelmet nyújtott be a Hatósághoz. A Hatóság kérelem elbírálása ügyében hozott határozatát a panaszos nem kapta meg.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§ (1) és 17.§ (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert felmerült a jogorvoslathoz való alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság gyanúja. 

Érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a  jogát vagy jogos érdekét sérti.

Az ügy jogszabályi háttere
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
15. § (1) Ügyfél az a természetes vagy jogi személy, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, akinek (amelynek) jogát, jogos érdekét vagy jogi helyzetét az ügy érinti, akit (amelyet) hatósági ellenőrzés alá vontak, illetve akire (amelyre) nézve - tulajdonát, jogait és vagyontárgyait is ideértve - a hatósági nyilvántartás adatot tartalmaz.
(2) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a létesítménnyel kapcsolatos, illetve a tevékenység engedélyezésére irányuló eljárásban ügyfél a hatásterületen levő valamennyi ingatlan tulajdonosa és az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jogszerű használója.
78. § (1) A határozatot közölni kell az ügyféllel és azzal, akire nézve az jogot vagy kötelezettséget állapít meg, az ügyben eljárt szakhatósággal és a jogszabályban meghatározott más hatósággal vagy állami szervvel.
(2) A végzést az ügyféllel, illetve az eljárás olyan egyéb résztvevőjével kell közölni, akire nézve az jogot vagy kötelezettséget állapít meg, illetve akinek a jogi helyzetét közvetlenül érinti.
(5) A hatóság döntését közölni lehet:
a) postai úton,   
b) személyesen írásban vagy szóban,
c) elektronikus dokumentum formájában, illetve távközlési eszköz útján,
d) hirdetményi úton,
e) kézbesítési meghatalmazott vagy ügygondnok útján,
f) a hatóság kézbesítője útján.
(6) A döntés közlésének napja az a nap, amelyen azt kézbesítették, szóban vagy távközlési eszköz útján, illetve elektronikus úton közölték. A hirdetmény útján közölt döntést a hirdetmény kifüggesztését követő tizenötödik napon kell közöltnek tekinteni.
(7) Postai úton történő kézbesítés esetén a döntést hivatalos iratként kell feladni és kézbesíteni.
80. § (1) Ha törvény másként nem rendelkezik, hirdetményi úton történő közlésnek van helye, feltéve hogy
a) az ügyfél lakcíme, illetve székhelye (telephelye, fióktelepe) ismeretlen,
(3) Hirdetményi úton történő közlésnek van helye akkor is, ha az ügyfeleket az eljárás megindításáról is hirdetményi úton értesítették. ...
(5) Hirdetményi kézbesítés esetén a hirdetmény kifüggesztésének és levételének napját az iraton meg kell jelölni, az internetes honlapon történő közzététel idejét visszakereshető módon dokumentálni kell. 

A megállapított tényállás
A panaszos a főváros XVIII. kerületében lakik, folyamatosan, a szemeretelepi vasúti átjáró érintésével közlekedik. Az átjárót lezáró sorompó elavult, nem automatikus, működéséről vasúti dolgozók gondoskodnak. A fejlesztés elmaradása és az érintett vonalon a vasúti forgalom megnövekedése következtében az átjáró jelentősen hosszabb ideig tart zárva, mint ahogyan arra – megfelelő technikai megoldás mellett – valójában szükség lenne.
A panaszos a vasúti átjáró ügyében többször fordult a Közlekedési Főfelügyelethez (ikt. sz.: 1418/6/2006; 1418/8/2006, 1418/13/2006), majd a Nemzeti Közlekedési Hatóság Központi Hivatalához (32/2/2007), mely az ügyet jogszerűen áttette az illetékes Hatósághoz (197/2/2007). 
2007. február 27-én a MÁV Zrt. az ún. foglaltsági grafikon alapján a sorompó 10 percen túli, de maximum 20 perc időtartamig történő zárva tartását kérte a Hatóságtól. A Hatóság e kérelemről a 2007. március 12-i dátummal ellátott 197/8/2007 sz. alatti tájékoztató levelében értesítette a panaszost. Ebben a levélben tényként közli a Hatóság, hogy a MÁV Zrt. által 2007. február 28-án beküldött grafikon alapján a maximum 20 perc időtartamig történő zárva tartást és az arra vonatkozó tájékoztató tábla kihelyezését engedélyezte. A tájékoztató levél konkrét határozatra, annak számára, jogorvoslati lehetőségre nem utal.
A MÁV Zrt. fenti kérelmére a Hatóság 197/9/2007 sz. alatt 2007. március 5-i dátummal határozatot hozott, melyben a sorompó 10 percet meghaladó zárva tartását – meghatározott kikötések mellett – engedélyezte. A határozat utolsó oldalán a következő felsorolás szerepel: A határozatot tértivevénnyel kapják: 1. Engedélyes, 2. Érintettek, 3. Irattár. A panaszos neve tehát nem szerepel a listán.
A panaszos a tájékoztató levél kézhezvételét követően többször is írt a Hatóságnak. A 2007. június 29-én megküldött levelére a Hatóság 2007. szeptember 18-án, a 3102/1/2007 sz. alatti levélben reagált. A Hatóság képviselője a levélben arra hivatkozik, hogy a panaszost a 197/9/2007 számú határozatról értesítették, az ellen a panaszos fellebbezéssel nem élt, így a határozat 2007. április 6-án jogerőre emelkedett.
A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a határozat meghozataláról csak a fellebbezési határidő lejárta után értesült, és még ennél is későbbi időpontban jutott hozzá magához a tényleges szöveghez.

A vizsgálat megállapításai
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.) 15. §-a rendelkezik arról, hogy az eljárás során kit kell ügyfélnek tekinteni. Ezek alapján rögzíteni kell a következőket.
A 15. § (1) bekezdésében foglalt jogos érdek kifejezés jelen ügyben nyilvánvalóan vonatkozik a panaszos méltánylást érdemlő érdekére, így őt ügyfélnek kell tekinteni. Amennyiben a vasúti átjárót létesítménynek tekintjük, úgy a (2) bekezdésben foglalt hatásterület kifejezés vonatkozik a panaszos lakhelyére is, így eszerint is ügyfél a panaszos. 
Továbbá, a Hatóság 197/9/2007 számú határozatának indokolási része többször említi név szerint a panaszost, ami szintén ügyféli jogállására utal. Ezen felül a 3102/1/2007 sz. alatti levelében a Hatóság arra hivatkozik, hogy a panaszos nem élt fellebbezési jogával. A Ket. 98. §-a szerint a fellebbezési jog csak az ügyfelet illeti meg.
A fentiek szerint a panaszost az adott ügyben ügyfélnek kell tekinteni, és a Hatóság közvetve többször el is ismerte ezen eljárási jogállását. Mindezek ellenére, az eljáró hatóság, az általa ismert címen lakó panaszos részére a határozatot nem kézbesítette.
Az ügyben megkerestem a Hatóságot, a megküldött iratanyagban azonban nem volt fellelhető olyan hivatkozás, vagy bizonyíték, amely a határozat törvényes kézbesítésére utalt volna.
Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése rögzíti, hogy a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet a hatósági döntés ellen, ha az jogát vagy jogos érdekét sérti.
Az Alkotmánybíróság töretlen gyakorlata szerint „a jogorvoslati jog gyakorlásához elengedhetetlenül szükséges, hogy az érintettek értesüljenek a határozatról, amely jogukat, vagy jogos érdekeiket érinti, és megismerjék annak tartalmát.”(38/2002. (IX. 25.) AB hat.) 
Ugyancsak többször hivatkozik az Alkotmánybíróság a tudomásszerzés garantáltságára, amely nélkül nem képzelhető el a jogorvoslati jog gyakorlása. A jogorvoslathoz való jog tartalma az érdemi határozatok tekintetében a más szervhez vagy magasabb fórumhoz fordulás lehetősége.
Mindebből következően megállapítom, hogy a Nemzeti Közlekedési Hatóság Közép-magyarországi Regionális Igazgatósága azzal, hogy nem küldte meg az ügyféli jogállással rendelkező, ismert lakcímű személynek az ügyben született határozatot, a jogorvoslati lehetőség biztosításának elmulasztásával az Alkotmányban deklarált jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot idézett elő.

Intézkedés
A visszásság jövőbeni elkerülése érdekében az országgyűlési biztosokról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Hatóság vezetőjénél, hogy hatáskörén belül intézkedjen a jövőbeni hasonló esetek elkerülése érdekében.
Kérem a Hatóság vezetőjét, hogy állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéseiről az Obtv. 21. § (2) bekezdése alapján, harminc napon belül értesíteni szíveskedjen.

Budapest, 2008. február 15.

Dr. Szabó Máté sk.