Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2975/2007. számú ügyben

Előadó: dr. Halász Zsolt
Az eljárás megindulása
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa 2005. őszén, az OBH 3129/2005. számon kiadott jelentésében megállapította, hogy a tulajdonhoz való jogot, valamint a jogállamiság elvét sérti a svájci alvószámlák ügyének érdemi rendezésének, és e körben különösen a tulajdoni igények elbírálási feltételei – jogszabályi vagy bármely más formában történő – meghatározásának, illetve a tulajdoni igények elbírálására vonatkozó érdemi döntésnek mintegy tíz éves elhúzódása, gyakorlatilag elmaradása.
Jelen ügy panaszosa 2007. április 27-én érkezett beadványában azt sérelmezte, hogy hiába jelentkezett 1997-ben az őt megillető összegért, mint az alvószámlák egyik jogosultja, választ továbbra sem kapott.
A panasz alapján ismételten felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye, valamint a tulajdonhoz való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja, ezért a panasz alapján vizsgálatot folytattam.
Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 18. § (4) bekezdése alapján három alkalommal tájékoztatást kértem a Miniszterelnöki Hivatalt vezető minisztertől.

Érintett alkotmányos jogok, kötelezettségek
– a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye (Alkotmány 2. § (1)),
– a tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. §).

A megállapított tényállás
A fent hivatkozott jelentésre 2005. december 21-én kelt levelében a Miniszterelnöki Hivatal helyettes államtitkára arról tájékoztatta az országgyűlési biztost, hogy a közeli jövőben megoldást kívánnak találni a problémára. Tekintettel arra, hogy a biztos újabb egy év elteltével sem kapott érdemi választ, 2007. elején ismételten megkereséssel fordult a Miniszterelnöki Hivatalhoz. A Miniszterelnöki Hivatal szakállamtitkárának e megkeresésre adott, 2007. február 5-én kelt válasza szerint az ügyben átfogó szabályozás nem fog készülni, hanem a Pénzügyminisztérium jogerős bírósági döntések alapján fogja az örökösök igényeit teljesíteni.
A panaszos ezt követően ismételten hivatalomhoz fordult, és panaszában ezúttal – a döntés elhúzódása mellett – azt is sérelmezte, hogy az ügyben eljáró állami intézmények, minisztériumok részéről nem kapott semmilyen tájékoztatást arról, hogy nem egyedi közigazgatási döntés vagy jogszabályi rendelkezés alapján történik a követelések kifizetése, hanem arra bírósági döntések alapján fog sor kerülni. Ehhez azonban szükséges lenne, hogy az alvószámlák tulajdonosai, illetve azok örökösei bírósági keresetet terjesszenek elő a Magyar Állammal szemben, amelyre a panasz benyújtásáig azért nem került sor, mert a panaszos az érintett állami szervek korábbi lépéseiből arra következtetett, hogy az állam nem bírósági döntés alapján szándékozik a jogos követeléseket kifizetni.
Tekintettel arra, hogy az OBH 3129/2005. számú jelentésre, az abban megfogalmazott intézkedési javaslatok címzettje, a miniszterelnök helyett a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter adott választ, jelen panasz alapján három alkalommal (2007. július 24-én, 2007. december 18-án, és 2008. január 24-én) is a Miniszterelnöki Hivatalt vezető minisztert kerestem meg és kértem tőle tájékoztatást arról, hogy az érintetteket tájékoztatták-e – ha igen, mikor – arról, hogy igényüket a Magyar Állammal szemben csak bírósági úton tudják érvényesíteni. Megkereséseimre 2008. március 6-án kaptam választ. A miniszter válaszában ismételten a bírósági utat jelölte meg az igényérvényesítés egyetlen lehetséges módjaként és emellett arról tájékoztatott, hogy a Miniszterelnöki Hivatal egyeztetést kezdeményezett az érintett minisztériumokkal és felkérte az érintett minisztériumokat, hogy intézkedjenek a jogosultak szakszerű tájékoztatásáról.

A vizsgálat megállapításai
1. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Tekintettel arra, hogy az ügyben korábban a Kincstári Vagyoni Igazgatóság, az Igazságügyi Minisztérium, a Pénzügyminisztérium, majd végül a Miniszterelnöki Hivatal járt el, ezen intézmények, mint az Obtv. szerinti hatóságok eljárásának vizsgálata egyértelműen ombudsmani hatáskörbe tartozik. A panaszos számára érdemi döntés hiányában a jogorvoslatra nem nyílt lehetőség.

2. Az országgyűlési biztos megkereséseire való válaszadás elmaradása tekintetében
Az országgyűlési biztos Alkotmányból és az Obtv.-ből fakadó kötelezettsége, hogy az általa folytatott vizsgálatok során a tényállás megállapítása érdekében a számára biztosított vizsgálati eszközökkel éljen. A célszerűnek tartott intézkedést – az Obtv. keretei között – a biztos maga választja meg.
Az Obtv 18. §-a szerint az országgyűlési biztos, bármely hatóságtól és közszolgáltatást végző szervtől az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését kérheti. Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügyben bármely szervtől – ideértve az Obtv. szerint hatóságnak és közszolgáltatást végző szervnek nem minősülő szerveket is –, vagy annak munkatársától írásbeli magyarázatot, nyilatkozatot, felvilágosítást vagy véleményt kérhet. Ha az országgyűlési biztos jogosítványai alapján adatot (felvilágosítást, magyarázatot stb.) kér, a megkeresésnek a megkeresett szerv az országgyűlési biztos által megállapított határidőn belül, amely tizenöt napnál rövidebb nem lehet, köteles eleget tenni.
Az állam jogállami működésének egyik fontos őre az országgyűlési biztos intézménye. A jogállami működés lényeges garanciája pedig ennek megfelelően az, hogy az országgyűlési biztos törvényes keretek között folytatott tevékenységét semmi és senki nem akadályozza. Minden olyan tevékenység vagy mulasztás, amely akadályozza az országgyűlési biztost tevékenységének, vizsgálatainak lefolytatásában a jogállamiság elvét sérti és ekként súlyos visszásságot okoz.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter azzal, hogy az országgyűlési biztos három, tartalmilag azonos megkeresésére csak fél év elteltével és csak a harmadik megkeresést követően válaszolt, az állam jogállami működését alapvetően sértő visszásságot okozott. 

3. Az ügy érdeme tekintetében
A korábbi, többször is hivatkozott OBH 3129/2005. számú jelentés már rámutatott arra, hogy mely alkotmányos indokok alapján áll fenn az állam kötelezettsége az alvószámlák még élő tulajdonosai, illetve örököseik felkutatása, és annak meghatározása, hogy milyen bizonyítékokat fogad el az előterjesztett igények jogalapjának igazolására. Ugyanezen alkotmányos indokok, valamint a jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való jog alapján az államot, illetve az annak nevében eljáró intézményeket, hatóságokat, minisztériumokat az a kötelezettség is terheli, hogy a szóban forgó igényeket, követeléseket előterjesztő személyeket megfelelő időben és megfelelő módon tájékoztassák igényük, követelésük érvényesítésének módjáról.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy a magyar állam nevében az ügyben eljáró intézmények, minisztériumok a jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét okozták azzal, hogy az érintetteket nem tájékoztatták arról, hogy követelésüket kizárólag bírósági úton tudják érvényesíteni. 
E visszásságon nem enyhít az a körülmény, hogy a Miniszterelnöki Hivatal egyeztetést kezdeményezett az érintett minisztériumokkal és felkérte az érintett minisztériumokat, hogy intézkedjenek a jogosultak szakszerű tájékoztatásáról.

Intézkedéseim
Tekintettel arra, hogy a tájékoztatás elmaradásával összefüggésben feltárt visszássággal kapcsolatban nem sikerült megállapítani, hogy az ügyben érintett Miniszterelnöki Hivatal, Pénzügyminisztérium, illetve Igazságügyi és Rendészeti Minisztérium közül a mulasztás mely intézménynek róható fel, felkérem a miniszterelnököt, hogy folytasson vizsgálatot a mulasztás okának feltárása érdekében és gondoskodjon az érintettek – követeléseik érvényesítése módjára vonatkozó – megfelelő tájékoztatásáról. Kérem továbbá, hogy 30 napon belül adjon tájékoztatást vizsgálatának eredményéről, megtett intézkedéseiről, és e körben különösen az érintettek tájékoztatásának idejéről, módjáról és tartalmáról.
A Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter válaszadással összefüggő sorozatos mulasztásával előidézett visszássággal kapcsolatban pedig kezdeményezem a miniszterelnöknél, hogy a rendelkezésére álló eszközök segítségével gondoskodjék arról, hogy a jövőben kormányzati szervek ne akadályozzák az országgyűlési biztost alkotmányos jogkörének gyakorlásában. 

Budapest, 2008. március 18.
Dr. Szabó Máté sk