Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2338/2007. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Litkey-Juhász Orsolya
Az eljárás megindulása
A panaszos azt sérelmezte, hogy a hulladékszállítási közszolgáltatásért akkor is díjat kell fizetnie, ha nem tartózkodik a Tapolcán örökölt ingatlanon. Álláspontja szerint nem írhatnak elő díjfizetési kötelezettséget olyan közszolgáltatásért, amit nem vesz igénybe, illetve nem végeztek el.
A panasz alapján az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye megsértésének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam, melynek során Tapolca Város Önkormányzat munkatársától – rövid úton – bekértem Tapolca Város Önkormányzata Képviselő-testületének a települési szilárd és folyékony hulladékkal kapcsolatos hulladékkezelési helyi közszolgáltatásról, a köztisztaság fenntartásáról és a környezet védelméről szóló 7/2005. (II. 18.) Kt. rendeletét (a továbbiakban: Ör.). 

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai
A panaszos 2006-ban egy tapolcai lakóingatlant örökölt. A tapolcai jegyző arról tájékoztatta, hogy „szemétszállítási díj címén akkor is fizetnem kell a szemétszállítási díjat (évi 10. 040.-Ft), ha soha sem tartózkodom Tapolcán”. A panaszos álláspontja szerint az Ör. nem írhat elő díjfizetési kötelezettséget olyan közszolgáltatásért, „amit sem egész évben, sem az év töredékében nem végeztek el.”
I.	A hulladékgazdálkodásról szóló 2000 évi XLIII. törvény (továbbiakban: Hgt.) 20. és 21. §-a szerint az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban tulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni. A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást szervez, és tart fenn. A törvény 23. §-a szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget.
A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet 5. §-a alapján a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett. Az Ör. 1. § (1) bekezdése szerint „A rendelet hatálya Tapolca Város közigazgatási területén kiterjed a magánszemélyekre, birtokosra, használóra, jogi személyekre, a jogi személyiség nélküli gazdasági társaságokra, amelyek a város területén telephellyel rendelkeznek, illetve amelyek állandó, vagy ideiglenes jelleggel a város területén tartózkodnak és tevékenykednek (továbbiakban ingatlantulajdonos).” Ugyanezen jogszabályhely (5) bekezdése értelmében „A jelen rendeletben szabályozott közszolgáltatás igénybevétele az ingatlantulajdonosnak egész évben kötelező.”
A Korm. rendelet 8. § (5) bekezdése szerint nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, ha a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja. 
Az 52/2000. (XII. 18.) AB határozatban a beadványtevő aggályosnak tartotta, hogy „a hulladék rendszeres gyűjtésébe bekapcsolt területen a szolgáltatási díjat abban az esetben is meg kell fizetni, ha az ingatlanok tulajdonosai, bérlői nem adnak ki hulladékot.” Az Alkotmánybíróság a hivatkozott határozatában felhívja a figyelmet, hogy „az Ör. kifogásolt szabálya azt célozza, hogy a nagyközség közigazgatási területén a hulladéktermelők aktív közreműködésének hiánya ne akadályozza a környezetvédelmi és közegészségügyi célok megvalósítását. A szervezett módon történő gondoskodás az egyetlen hatásos módja a hulladéktermelők, illetőleg a hulladék elszállításában, elhelyezésében érdekelt személyek és szervezetek önkényétől függő, rendezetlen hulladéklerakás megakadályozásának és az ebből fakadó súlyos környezeti és közegészségügyi veszélyhelyzetek megelőzésének, kiküszöbölésének. Az ingatlanok tulajdonosai, bérlői – életszerű megítélés szerint – szükségképpen bocsátanak ki olyan háztartási szemetet, amely a környezetet veszélyeztetheti. Aligha képzelhető el, hogy a háztartás körül keletkezett mindenfajta szemetet természetes úton, környezeti szennyezés elkerülésével semmisítenek meg. A környezetvédelmi és a közegészségügyi célok védelmére az Ör. főszabályként előírja az ingatlant ténylegesen használók szolgáltatási díjfizetési kötelezettségét.”
Összességében a vonatkozó jogszabályok szerint a díjfizetési kötelezettség alól nem mentesülhet az, aki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe. A jogalkotónak a jogszabályokkal egyértelműen az volt a célja, hogy azokon a településeken, ahol biztosított a hulladék elszállítása, a tulajdonosok kötelezően megfizessék a közszolgáltatás díját.
Általában elmondható, hogy a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos hulladékkezelési helyi rendeletek a közszolgáltatás kötelező igénybevétele esetén klasszikus, mindkét fél által egyidejűleg aláírt szerződés megkötését nem írják elő, a felek közötti jogviszony már a Közszolgáltató – a szolgáltatás ellátására vonatkozó – rendelkezésre állásával létrejön.
Fentiekre tekintettel, a díjfizetési kötelezettséggel kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülmény nem merült fel, a lakóingatlannal rendelkező panaszos – mivel mentességben nem részesül –, köteles hulladékszállítási díjat fizetni még akkor is, ha a közszolgáltatást nem veszi igénybe.

II.	A vizsgálat során észleltem, hogy az Ör. szerint a kötelezően igénybe veendő mennyiség háztartásonként minimum heti 120 liter. A jogszabály ezen nagyságú gyűjtőedényre alapítja a hulladékszállítási díj mértékét, nem biztosítja a kevesebb hulladék elszállítását igénylő lakosok számára az arányos díjfizetés lehetőségét.
Az Ör. 3. § (2)	 bekezdése szerint „Tapolca Város közigazgatási területén háztartásonként a kötelezően igénybe veendő heti űrtartalom 120 liter.” A rendelet 7. § (1) bekezdése rögzíti, hogy „A szolgáltatást igénybevevők a települési szilárd hulladék gyűjtésére, illetve elszállítására a Szolgáltató szállítóeszközéhez rendszeresített, a Szolgáltató tulajdonát képező gyűjtőedényt, valamint a gyűjtőedényzet űrtartalmát meghaladó mennyiségű alkalmi hulladék gyűjtésére a Szolgáltató által rendelkezésre bocsátott és azonosító jellel ellátott más gyűjtőeszközt kötelesek igénybe venni. Tapolca városban a közszolgáltatás ellátásához rendszeresített gyűjtőedényzet minimális űrtartalma 120 liter.”
Ugyanezen jogszabályhely (3) bekezdése értelmében „A közszolgáltatás igénybevételének jogszerűtlen megtagadása esetén is köteles az ingatlantulajdonos a kötelező közszolgáltatás igénybevételére, és legalább a jelen rendeletben meghatározott, legkisebb gyűjtőedény méretet (120 l) és szállítási gyakoriságot is figyelembe vevő közszolgáltatási díj megfizetésére.”
A Hgt. kimondja, hogy „a közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan, a közszolgáltatás jellegét, a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét, a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket” alapul véve kell megállapítani (25. §). 
A Korm. rendelet szerint a közszolgáltatási díj megállapítása az általános forgalmi adó nélkül számított egységnyi díjtételek meghatározásával történik. Az egységnyi díjtétel „a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja” (6-7. §). Az Alkotmánybíróság számos határozatában foglalkozott a hulladékszállítási díj megállapításával. Így az 52/1998. (XI. 27.) AB határozatban kimondta, hogy az "igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósíthatja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja". A 12/2000. (III. 31.) AB határozatban az Alkotmánybíróság kifejtette, hogy "A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti azt az önkormányzatokkal szembeni követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározása során a díj összegét nem a tényleges szemétkibocsátáshoz és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem más mutatóhoz (pl. lakásban élő személyek száma, lakóegységek és más helyiségek száma, kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására" (ABH 1998. 492, 495.). 
További lépésként kimondta az Alkotmánybíróság, hogy a "közületi díjmegállapítás (szemétszállításra használt edénytérfogat + gyűjtési gyakoriság) már alkalmas a szemét ténylegesen elszállított és ártalmatlanításra kerülő munkamennyiség, mint szolgáltatás, és az ehhez kapcsolódó díj, mint ellenszolgáltatás arányosságának megállapítására. A közületi szemétszállítási és ártalmatlanítási szolgáltatás díjfizetési kötelezettségének meghatározása, vagyis a szerződött űrtartalmú szeméttároló edénynek a gyűjtési gyakoriságon alapuló szolgáltatási díja okkal vélelmezhetően a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás tényleges egyenértékűségének érvényesüléséhez vezet. (...) Mivel a tárolóedények űrtartalma és a szemétszállítás gyakorisága a kibocsátott szemét tényleges mennyiségét tükröző normaszámítási mód, az erre alapított szolgáltatási díj megállapítás tehát a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás arányosságát tükrözi" (48/2000. (XII. 18.) AB határozat).
Az Alkotmánybíróság az 506/B/2001. AB határozatában kifejtette azt is, hogy környezetvédelmi és közegészségügyi érdekekre tekintettel a legkisebb méretű gyűjtőedény kötelező igénybevételének előírása a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás egyenértékűsége alkotmányos sérelmét nem idézi elő. A határozat rögzíti, hogy a legkisebb gyűjtőedény igénybevétele kötelező, de ahhoz nem ad támpontot, hogy ez mekkora méretű legyen. 
Úgy gondolom nem vitatható, hogy ha egy települési önkormányzat a 120 literes gyűjtőedénynél kisebb edényzetet nem biztosít (de ennél nagyobba(ka)t igen), a kevesebb hulladék elszállítását igénylő (pl. egyedülálló, illetve mélyebb környezeti tudattal rendelkező, életmódjukból, fogyasztási és vásárlási szokásaikból eredően is kevesebb hulladékot termelő) lakosok számára nem biztosítja az arányos díjfizetés lehetőségét.
Nem vitatható továbbá, hogy ha a kötelezően igénybeveendő legkisebb méretű gyűjtőedény túlzott nagyságú, nem képes ösztönözni a kevesebb hulladéktermelésre az ingatlantulajdonosokat. Ez pont a hulladékgazdálkodás legfontosabb elve, a megelőzés ellen hat. Ez fordítva is megállapítható, vagyis amennyiben a szabályozás nem veszi figyelembe a lakosság komposztálási és szelektálási erőfeszítéseit, esetleg tudatos fogyasztását – de nem is motivál erre – nem alkalmas arra, hogy a kevesebb hulladéktermelésre ösztönözzön. Ez esetben az állampolgár ugyanis nem érdekelt abban, hogy csökkentse a keletkező hulladékot, alacsony szinten tartsa a nála keletkező hulladék mennyiségét. Ez konkrétan azt jelenti, hogy ha a 120 literes edényzetnél nem tud kisebb edényzetet igénybe venni a lakosság, az akár meddig is telik meg hulladékkal, hétről-hétre ugyanakkora szolgáltatási díjat kell fizetni. 
Megállapítom, hogy Tapolca Város Önkormányzata vizsgált rendeletének 3. § (2), 7. § (1) és (3) bekezdései, valamint annak 1. számú melléklete visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével és azzal az ugyancsak az Alkotmányban rögzített rendelkezéssel összefüggésben, mely szerint a helyi képviselő-testület rendelete nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal. Az adott esetben ez azt jelenti, hogy a rendelet azzal, hogy a 120 literes gyűjtőedénynél kisebb edényt nem biztosít a kevesebb hulladék elszállítását igénylő lakosok számára, nem biztosítja az arányos díjfizetés lehetőségét, vagyis nem felel meg a magasabb szintű jogszabályokban, így a Hgt.-ben és a kormányrendeletben foglalt, szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága elve követelményének.

III. A panaszos a lakóingatlanát nem használja, az üresen áll. Az Ör. erre a speciális helyzetre – az üresen álló ingatlanokra – nem tartalmaz rendelkezéseket, ennek hiányában a lakóingatlanát nem használó, üresen álló ingatlan után is díjat kell fizetnie az ingatlantulajdonosoknak. 
A rendelet nem szabályozza a közszolgáltatás szüneteltethetőségének lehetőségét. „A szünetelés értelmezése a Hgt.-ből – illetve végrehajtási rendeleteiből – hiányzik, mint ahogy nem tartalmaznak rendelkezéseket a vonatkozó jogszabályok az üresen álló ingatlanokra sem. Ezek hiányában, az ombudsmani gyakorlat szerint, amikor az ingatlantulajdonos (használó) kétséget kizáró távolléte, vagy üresen álló ingatlan miatt hulladékot hosszabb-rövidebb ideig valóban nem bocsát ki, és a helyi rendelet „mentességet” biztosít a hulladékdíj fizetése alól, szünetelésről beszélünk. Ombudsmani gyakorlat az is, hogy a „közszolgáltatás szüneteltethetősége” egyfajta mentességnek minősíthető, ekkor ugyanis az ingatlanok használói meghatározott ideig ténylegesen mentesülnek a hulladékszállítási díj megfizetése alól.” (OBH 4289/2006.)
Az önkormányzatok a helyi hulladékgazdálkodásról szóló rendeleteikben díjfizetés alóli mentességeket és kedvezményeket állapíthatnak meg (Hgt. 23. § f)). Ezek terén a helyi önkormányzatok nagyfokú önállósággal rendelkeznek, mérlegelési jogkörükben maguk dönthetnek. Az Alkotmánybíróság számos döntésében, így például a 61/1992. (XI. 20.) AB határozatban felhívta a figyelmet arra, hogy a "mentességek és kedvezmények meghatározásánál a jogalkotót széles körű mérlegelési jog illeti meg". (ABH 1992, 280, 281.)
Az önkormányzatok által kötelezően alkotandó helyi hulladékgazdálkodási rendeletek ennek megfelelően nagy különbözőséget mutatnak – többek között – abban a kérdésben, hogy szabályozzák-e a mentességek (kedvezmények) körét, ha igen miként. Így egyes rendeletek az üresen álló, illetve nem használt ingatlanok esetében szabályozzák a közszolgáltatás szüneteltetésének lehetőségét, míg mások nem.
Az OBH 4289/2006. számon készült jelentésemben megállapítottam, hogy „A hulladékdíj megállapítása az AB határozatok, illetve a vonatkozó jogszabályok értelmében csak akkor felel meg teljes egészében a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága egyenértékűségének, ha valóban teljes mértékben az elszállított mennyiséghez igazodik (közelít). Az az állapot azonban amikor az ingatlantulajdonosok (üdülő és állandó egyaránt) egyáltalán nem veszik igénybe a szolgáltatást – mivel nem is tartózkodnak az ingatlanon – de szünetelés lehetőségének hiányában meg kell fizetniük erre az időszakra is – sok esetben a teljes összegű – a hulladékszállítási díjat, nem felel meg a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága elvének.”
Az OBH 4289/2006. számon készült jelentésemben javasoltam a környezetvédelmi és vízügyi miniszternek, hogy kezdeményezze a Hgt. módosítását, kiegészítését olyan rendelkezéssel, mellyel egységesebb szabályozás teremethető meg a közszolgáltatás szüneteltetése körében, és mely alapján minden egyes helyi önkormányzati hulladékgazdálkodási rendeletnek kötelező szabályokat kell tartalmaznia az üresen álló, használaton kívüli ingatlanok tulajdonosainak díjfizetésére. A miniszter jogszabály-módosítási javaslatommal kapcsolatban arról tájékoztatott, hogy „a Minisztérium a Hgt. 2006. évi felülvizsgálata során a Jelentésben foglaltakhoz hasonló következtetésre jutott, erre tekintettel megkezdte a Hgt. és végrehajtási jogszabályainak módosítására vonatkozó szakmai javaslatok előkészítését”. 
Az egyes önkormányzatok gyakorlata nem egységes, lehetőség van arra, hogy az ne szabályozzák a közszolgáltatás szüneteltetésére vonatkozó szabályokat. A vizsgált, önkormányzati rendelet sem tartalmaz rendelkezéseket az üresen álló, használaton kívüli ingatlanokra, illetve a szolgáltatás szüneteltethetőségére. Ez viszont magának a Hgt.-nek arra a hiányosságára vezethető vissza, hogy nem teszi kötelezővé a helyi önkormányzatok számára az ezekről való egységes rendelkezést, annak ellenére, hogy a Hgt. megköveteli a hulladékelszállítás díj mértéke meghatározásakor, a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága elvének érvényesülését. A szóban forgó szabályok hiánya miatt fennáll a jogállamiság elve, és az abból fakadó jogbiztonság követelményének sérelme.

Intézkedéseim
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Közép-dunántúli Regionális Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében törvényességi ellenőrzési jogkörében vizsgálja meg, hogy Tapolca Város Önkormányzata Képviselő-testületének a települési szilárd és folyékony hulladékkal kapcsolatos hulladékkezelési helyi közszolgáltatásról, a köztisztaság fenntartásáról és a környezet védelméről szóló 7/2005. (II. 18.) Kt. rendelete, a hulladékszállítási díj mértékét is meghatározó edényzet lehetséges méretei teljes mértékben megfelelnek-e a Hgt. és a végrehajtására kiadott kormányrendelet szabályai érvényesüléséhez. Amennyiben vizsgálata eredményeként szükségesnek tartja, úgy kezdeményezze a rendelet megfelelő módosítását.
Az OBH 4289/2006. számon készült jelentésemben megfogalmazott javaslatom még nem teljesült, az abban foglaltakat fenntartom, ezért megküldöm jelentésemet a környezetvédelmi és vízügyi miniszternek.
Kérem a hivatalvezetőt, hogy az ajánlásommal kapcsolatos álláspontjáról és a megtett intézkedésről 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjen.

Budapest, 2007. május 24. 
Takács Albert sk.

Melléklet: az alkalmazott jogszabályok
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár. (2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné, a szerződés megkötésének időpontjában feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja.

2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról
20. § (1) Az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban együtt: ingatlantulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni.
21. § (1) A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást (a továbbiakban: közszolgáltatás) szervez, és tart fenn.
23. § A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg: a) a helyi közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatással ellátott terület határait; b) közszolgáltató megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a közszolgáltató a közszolgáltatást rendszeresen köteles ellátni; c) a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit - beleértve az egyes ingatlanfajtákra vonatkozó speciális szabályokat -, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit; d) a közszolgáltatás keretében kötött szerződés létrejöttének módját, valamint a közszolgáltatás igénybevételének - jogszabályban nem rendezett - módját és feltételeit; e) a közszolgáltatással összefüggő - jogszabályban nem rendezett - települési önkormányzati feladat- és hatáskört; f) az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.
25. § (1) A közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan, a) a közszolgáltatás jellegét, b) a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét, c) a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket - beleértve a szolgáltatás megkezdését megelőzően felmerülő, a szolgáltatás ellátásához szükséges beruházások költségeit -, külön-külön meghatározva a szállítás és begyűjtés, illetve az ártalmatlanítás költségeit; utóbbi esetben a díjat, a kezelő létesítmény bezárását és lerakó esetén a bezárást követő utógondozás és harminc évig történő monitorozás költségeit külön jogszabályban meghatározott módon figyelembe véve kell meghatározni. A felszólítás megtörténtének igazolása mellett - a díjhátralékot a települési önkormányzattól igényelheti.
27. § (1) A települési hulladékkezelési közszolgáltatást ellátó közszolgáltató feladata a környezetvédelmi előírások megtartása mellett - az önkormányzati rendeletben előírt módon - a települési hulladék ingatlantulajdonosoktól történő begyűjtése, elszállítása a települési hulladékkezelő telepre, illetőleg a települési hulladék kezelése, kezelő létesítmény üzemeltetése, a szolgáltatás folyamatosságának biztosítása.

242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól
2. § (3) A települési hulladék kezelésére irányuló közszolgáltatás díjmegállapításának ki kell terjednie a közszolgáltatás teljesítésének gyakoriságára és módjára, a teljesítés helyének, a díjfizetési feltételeknek és módoknak a megállapítására.
3. § (1) A települési hulladék kezelésének díját az önkormányzat a következő díjfizetési időszakra állapítja meg. A díjfizetési időszakot - amely legalább egy év - és annak kezdetét az önkormányzat rendeletében határozza meg.
5. § A települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett.
6. § (1) A közszolgáltatás díját úgy kell meghatározni, hogy a) a tartós működéshez szükséges nyereség fedezetének, illetve az indokolt költségek és ráfordítások megtérülésének biztosítására alkalmas legyen és b) ösztönözzön a közszolgáltatás biztonságos és legkisebb költségű ellátására, a közszolgáltató kapacitásának hatékony kihasználására, valamint a hulladékkeletkezés csökkentésére és a hatékony hulladékgazdálkodásra. (2) Indokolt költségnek és ráfordításnak minősül különösen a hulladékbegyűjtés, -szállítás és -ártalmatlanítás gyakorlásához szükséges, a hulladékártalmatlanító létesítmények, illetve a leeresztő helynek a közszolgáltatással kapcsolatos üzemeltetési és karbantartási költségei és ráfordításai, a környezetvédelmi kiadások és ráfordítások, valamint a közszolgáltatás körében működtetett létesítmények utógondozásának és monitorozásának a díjfizetési időszakra vetített költsége.
7. § (1) A közszolgáltatási díj megállapítása az  általános forgalmi adó nélkül számított egységnyi díjtételek meghatározásával történik. Az egységnyi díjtételt a 6. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott indokolt költségek, ráfordítások és a 6. § (3) bekezdése szerinti nyereség összege és a várható szolgáltatási mennyiség hányadosaként kell megállapítani. Települési szilárd hulladék esetében a várható szolgáltatási mennyiség a településen szolgáltatást igénybe vevők számának és a fajlagos hulladékmennyiségnek a szorzata. A fajlagos hulladékmennyiség meghatározása a díjkalkuláció része, amelyet az előző évi tényleges szolgáltatási mennyiség alapján kell számítani.  (2) a) Az egységnyi díjtétel a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja; (6) a.) A fizetendő közszolgáltatási díj a települési szilárd hulladék esetében az egységnyi díjtétel és az ürítések  mennyiségének, illetve gyakoriságának a szorzata. 
8. § (5) Nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja.
9. § (1) Az önkormányzat rendeletében meghatározza a közszolgáltatási díjat és a díjalkalmazás feltételeit.

Tapolca Város Önkormányzata Képviselő-testületének a települési szilárd és folyékony hulladékkal kapcsolatos hulladékkezelési helyi közszolgáltatásról, a köztisztaság fenntartásáról és a környezet védelméről szóló 7/2005. (II. 18.) Kt. rendelet (a továbbiakban: Ör.).
1. § (1) A rendelet hatálya Tapolca Város közigazgatási területén kiterjed a magánszemélyekre, birtokosra, használóra, jogi személyekre, a jogi személyiség nélküli gazdasági társaságokra, amelyek a város területén telephellyel rendelkeznek, illetve amelyek állandó, vagy ideiglenes jelleggel a város területén tartózkodnak és tevékenykednek (továbbiakban ingatlantulajdonos). (5) A jelen rendeletben szabályozott közszolgáltatás igénybevétele az ingatlantulajdonosnak egész évben kötelező.
3. § (2) Tapolca Város közigazgatási területén háztartásonként a kötelezően igénybe veendő heti űrtartalom 120 liter. (3) Kötelesek a Szolgáltatónak bejelenteni, ha tulajdonosváltozás vagy egyéb ok folytán a közszolgáltatás igénybevételére kötelezetté válnak; meg kell jelölniük egyben az ingatlanon nem rendszeres szilárd hulladék esetében a várhatóan keletkező hulladék mennyiségét. (4) Az ingatlantulajdonost nem terheli az (1) bekezdésben foglalt kötelezettség az olyan beépítetlen ingatlana tekintetében, ahol nem tartózkodik és hulladék sem keletkezik.
4. § (1) Az ingatlantulajdonos köteles a Szolgáltató által nyújtott közszolgáltatást igénybe venni. (2) A helyi közszolgáltatás körében az ingatlantulajdonos és a Szolgáltató közötti jogviszonyt a települési szilárd hulladékra vonatkozó közszolgáltatás esetében az a tény hozza létre, hogy a Szolgáltató az ingatlantulajdonos számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére rendelkezésre áll.
6. § (1) Az ingatlantulajdonos és a Szolgáltató közötti jogviszonyt vagy a közszolgáltatás igénybevételének ténye hozza létre vagy az a tény, hogy a Szolgáltató a közszolgáltatást az ingatlantulajdonos részére felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére rendelkezésre áll, kivéve a (2) bekezdésben foglaltakat. (5) Az (1) bekezdés szerint létrejövő jogviszony esetén a Szolgáltató jelen rendelet szerint köteles szolgáltatni, az ingatlantulajdonos pedig a rendelet szerinti díjat fizetni. 7. § (1) A szolgáltatást igénybevevők a települési szilárd hulladék gyűjtésére, illetve elszállítására a Szolgáltató szállítóeszközéhez rendszeresített, a Szolgáltató tulajdonát képező gyűjtőedényt, valamint a gyűjtőedényzet űrtartalmát meghaladó mennyiségű alkalmi hulladék gyűjtésére a Szolgáltató által rendelkezésre bocsátott és azonosító jellel ellátott más gyűjtőeszközt kötelesek igénybe venni. Tapolca városban a közszolgáltatás ellátásához rendszeresített gyűjtőedényzet minimális űrtartalma 120 liter. A minimális űrtartalom felett igénybe vehető edényzetek űrtartalma az alábbi:  a) 240 literes, b) 1,1 m3-es konténer,  c) 5 m3-es gyűjtőkonténer,  d) 110 literes műanyag zsák a (7) bekezdésben foglaltak alapján történő eseti ürítésre. (3) A közszolgáltatás igénybevételének jogszerűtlen megtagadása esetén is köteles az ingatlantulajdonos a kötelező közszolgáltatás igénybevételére, és legalább a jelen rendeletben meghatározott, legkisebb gyűjtőedény méretet (120 l) és szállítási gyakoriságot is figyelembe vevő közszolgáltatási díj megfizetésére.
16. § (1) A közszolgáltatási díjat az önkormányzat egyéves díjfizetési időszakra állapítja meg. A díjfizetés kezdő időpontja 2005. július 1. Ezen díjakat kell figyelembe venni a jelen rendelet 7. § (7) és (8) bekezdés szerinti többletszolgáltatás teljesítése esetén is. (2) A rendszeres hulladékszállításért a ingatlantulajdonos köteles a szemétszállítási díjat évente két alkalommal az önkormányzat által kibocsátott számla alapján befizetni. Az önkormányzat a Szolgáltató felé havonta kiegyenlíti a szolgáltatás díját. (3) A szemétszállítási díj az ingatlan tulajdonos választása szerint negyedévente egyenlő részletekben is megfizethető. A negyedéves egyenlő részletek fizetése esetén a díj első felét június 15-ig, a díj második felét december 15. napjáig kell megfizetni. (4) Mentes a közszolgáltatási díjfizetési kötelezettség alól a 70. életévet betöltött, egyedül élő magánszemély. A mentesség kezdő időpontja a 70. életév betöltését követő díjfizetési időszak kezdő napja. (5) Tulajdonosváltás esetén az ingatlan új tulajdonosa a tulajdonosváltozást követő hónap első napjától köteles a szolgáltatás díját megfizetni. (7) A közszolgáltatási díj megfizetésére az az ingatlantulajdonos köteles, aki jelen rendeletben foglaltak szerint a hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételére kötelezett. (8) A díjat az ingatlanon használt szabványos gyűjtőedény számának, az adott típusú gyűjtőedény egyszeri ürítési díjának és az ürítések számának szorzataként kell megállapítani. (9) A szolgáltató által rendszeresített gyűjtőedények egyszeri ürítési díját a jelen rendelet 1. számú melléklete tartalmazza. Az adott területre érvényes ürítési gyakoriságot a jelen rendelet 2. számú melléklete tartalmazza.
1. számú melléklet: A települési szilárd hulladék (háztartási hulladék) gyűjtésére rendszeresített szabványos hulladéktároló edények egyszeri ürítési díja 2007. évben
I. Ingatlanonként a 120 liter űrtartalmú edényzetek egyszeri ürítés melletti kötelező minimális szemétszállítási lakossági díja egy éves díjfizetési időszakot figyelembe véve nettó 10.036,- Ft + ÁFA.
II. 120 literes kuka 193,- Ft/ürítés + ÁFA
    240 literes kuka 386,- Ft/ürítés + ÁFA
    1100 literes konténer 1.769,- Ft/ ürítés + ÁFA
Eseti többlethulladék OTTO emblémás zsákban történő elszállításának díja mindkét változat esetén 200 Ft+ÁFA
III. Egységnyi díjtétel: 608,-Ft/l + ÁFA Lakosság által fizetendő: 1608 Ft/l + ÁFA