Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jogkörében eljáró
adatvédelmi biztos
Jelentése
az OBH 2151/2007. számú ügyben

Előadó: dr. Endrődi Zsuzsa
Az eljárás megindulása
2006 utolsó negyedévében, de különösen 2007 első felében több olyan panasz is érkezett az állampolgári jogok országgyűlési biztosához állampolgároktól, fogyasztói érdekképviseleti szervezetektől, országgyűlési képviselőtől, melyben a távfűtés szolgáltatás magas díját, azon belül is az alapdíj mértékét kifogásolták. A panaszosok többsége a fővárosban él, de érkeztek beadványok vidéki városokból, Veszprémből és Szentendréről is. Felvetették, hogy a gázár-támogatás rendszerének átalakulása csak a hődíj emelését indokolta volna, a fővárosban azonban jelentős alapdíjemelésre is sor került.
A mérés szerinti elszámoláshoz kapcsolódóan a költségosztó készülékekkel rendelkező épületek lakói panaszolták azt is, hogy a FŐTÁV Zrt. visszamenőleges elszámolási kötelezettsége az önkormányzati rendelet módosítása folytán megszűnt, továbbá, hogy a kedvezőtlen lakások nagyobb hőigényének ellensúlyozására a korrekciós tényezők kötelező alkalmazását, illetve alkalmazásuk esetén az egységes számítási módot jogszabály nem írja elő. Felvetették a panaszosok a hőmennyiség mérő órák hitelesítésének, és megfelelő üzembe helyezésének kérdését is. Az ezzel kapcsolatos panaszokat külön eljárásban vizsgálom.
A panaszok alapján arra lehet következtetni, hogy a távhődíj emelése a fővárosban meghaladja a távfűtés szolgáltatást igénybe vevő lakosság teherbíró képességét, és elindította azt a kedvezőtlen folyamatot, mely a fogyasztói közösségek kiválását eredményezi e környezetkímélő fűtési rendszerből. A kialakult helyzet felveti a tulajdonhoz, és az egészséges környezethez való jog sérelmének gyanúját, ezért az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosa vizsgálatot indított.

A megállapított tényállás
A 231/2006. (XI. 22.) Korm. rendelet (továbbiakban: kormányrendelet) alapján megszűnt a háztartási célú gázfogyasztók alanyi jogú gázár támogatása. Ez azt jelenti, hogy a lakossági fogyasztók és a nagyfogyasztók egyaránt a 2007. január 1-jétől kihirdetett (támogatás nélküli) árat fizetik a földgázért. Támogatásra a kormányrendelet értelmében – az ott meghatározott feltételekkel – a gáz, illetve távhőszolgáltatást háztartási célra igénybevevő természetes személy fogyasztók jogosultak a háztartásban együtt élők számától, jövedelmétől, és egyéb szociális rászorultságuktól függően. A támogatásra való jogosultságot a Magyar Államkincstár Területi Igazgatósága (továbbiakban: Igazgatóság) állapítja meg, és a szolgáltató a számlában (távhőszolgáltatás esetén az alapdíj hődíj együttes összegében) érvényesíti.
A távfűtés költségeinek növekedése miatt a Fővárosi Közgyűlés úgy döntött, hogy két lépcsőben emelkednek a lakossági távhő díjak Budapesten. 2007. január 1-jétől 37%-kal, a fűtési szezon végén, április 1-jétől további 8,4%-kal.
Az alapdíj-hődíj arány a szolgáltatási díjon belül évek óta 48-52%. A szolgáltatási díj emelésére a fővárosban oly módon került sor, hogy ez az arány ne változzon.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa 1996 óta több alkalommal is vizsgálta a távfűtés helyzetét, ezen belül a szolgáltatási díj átláthatóságának kérdését. Mivel az árhatósági jogkört gyakorló önkormányzatok általában a távfűtést ellátó szolgáltatók tulajdonosai is, szorgalmazta a fogyasztóvédelmi jogszabályok erősítését, és a díjrendeletek előkészítése során a fogyasztói érdekképviseletek számára a véleményezési jog gyakorlásának biztosítását. A tapasztalatok azonban azt mutatják, hogy a fogyasztóvédelmi szabályok erősödését sem követte kedvező változás a távhőszolgáltatás árát illetően, és a távfűtés, mint fűtési mód jelenleg is a legnépszerűtlenebb a lakosság körében.
Jelen vizsgálat ezért arra irányul, hogy miként csökkenthetők a távfűtés költségei, és miként tehető versenyképessé a távfűtés a gáz (kazános) fűtéshez képest. Hogyan állítható vissza a Fővárosban a költségmegosztók szerinti utólagos elszámolás, továbbá miként valósulhat meg a korrekciós tényezők egységes alkalmazása.

Érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.

A vizsgálat megállapításai
A panaszokban általában felvetődött a kéttarifás szolgáltatási díjon belül az alapdíj, és a hődíj mérséklésének igénye is. A lakossági panaszokban azonban többnyire az alapdíj mértékét kifogásolták, mert azt a fűtési idényen kívül is fizetni kell, és mértéke független a fogyasztó fűtési szokásaitól. A hődíj viszont csökkenthető a takarékos fűtéssel. Ezért a távfűtés költségeinek csökkentésén belül fontos kérdés, hogy az alapdíjat terhelő állandó költségek miként csökkenthetők. A költségcsökkentés lehetőségeit a FŐTÁV Zrt. költségeinek bemutatásán keresztül tekintettem át azért, mert a panaszok többsége a Fővárosból érkezett.
Az alapdíjban elszámolt állandó költségek között vannak olyanok, melyek a FŐTÁV Zrt. hatékonyabb működésével – szűk körben ugyan –, de csökkenthetők. Ezek az alábbiak: személyi ráfordítások (járulékokkal), a karbantartás és üzemeltetés anyagjellegű költsége, díjbeszedés, informatika, posta és adattovábbítási költség, általános igazgatási költségek, a vagyonvédelem, biztosítás és köztisztaság költségei. A FŐTÁV Zrt. gazdálkodásának és tevékenységének átvilágítása e költségek csökkentése érdekében jelenleg folyamatban van.
Hatékonyabb működéssel nem befolyásolható állandó költségek a következők: a lekötött energia teljesítménydíjai, értékcsökkenési leírás, kintlévőség finanszírozása, bankköltség, hatósági díjak, fejlesztési hányad, regionális kedvezmények, és a Hálózat Alapítványon keresztül fizetendő lakossági díjkompenzáció. Ez utóbbi három költség a tulajdonos Fővárosi Önkormányzat döntésétől függ. 
A változó költség (energia ára), ami a lekötött energia teljesítménydíjait is meghatározza, a teljes költségen belül 51,9%. Ennek mértéke a távhőszolgáltatók hatékonyabb működésével szintén nem befolyásolható.
A magyar közüzemi gáztarifa struktúráját a 96/2003. (XII. 18.) GKM rendelet jelenleg négy fogyasztói kategóriában határozza meg. A távhőtermelők által fizetendő átlagos – az alap-illetve a teljesítménydíjakat is figyelembe vevő – adókat nem tartalmazó gázdíjak 2006. szeptember 1-jétől az egyes fogyasztói kategóriákban az alábbiak szerint változtak:
a 20 m3/h alatti fogyasztási kategóriában 	55, 9 %-kal,
a 20-100 m3/h közötti kategóriában 		62, 9 %-kal, 
a 100-500 m3/h közötti kategóriában 	73, 2 %-kal, 
az 500 m3/h feletti kategóriában 		96%-kal növekedtek a költségek. 
(A GKM 2006 novemberi, a polgármesterekhez írott levele.)

Az 500 m3/h teljesítmény fölött nagyobb, un. nagyfogyasztói (a kis-és középfogyasztói árnál kedvezőbb) kategória nem létezik. A távhőt előállító hőtermelő egységek (erőművek), melyek jellemzően 5000-10.000 m3/h teljesítményűek, az 500 m3/h teljesítményű kategóriában vásárolják a földgázt. Ennek negatív hatását végső felhasználóként a távhőszolgáltatást igénylő fogyasztók viselik.
A fővárosban a fogyasztói érdekképviseletek a 30-70%-os alapdíj-hődíj arány kialakításával értenek egyet. A Főtáv Zrt. vezérigazgatójának álláspontja szerint az arány megváltoztatásának azonban kockázatai lehetnek, a fogyasztóra és a távhőszolgáltatóra nézve is. Egy olyan szélsőségesen enyhe fűtési szezon következtében, mint a legutóbbi volt, a társaság vesztesége – a gazdálkodásától függetlenül – meghaladhatja az évi 1 milliárd forintot. Egy hideg fűtési időszakban viszont ugyanilyen mértékű indokolatlan nyereségre tehet szert, amit a fogyasztók fizetnének meg. Véleménye szerint a hét év óta változatlan 48-52%-s alapdíj-hődíj arány az időjárás átlagtól való eltérésére teljesen semleges, így kizárja az indokolatlan nyereség, vagy veszteség realizálását, és biztosítja a szolgáltató pénzügyi stabilitását.
A fentiekből következően a távhőszolgáltatás versenyképességének javításában a szolgáltatók és a tulajdonos önkormányzatok lehetőségei meglehetősen szűknek bizonyulnak. 
A távhőszolgáltatók hatékonyabb működésén túl olyan intézkedések is szükségesek, melyek e szolgáltatás fenntartásához kedvezőbb nemzeti energiapolitikát, ezen belül kedvezőbb földgáztarifa rendszert alakítanak ki.
Az egészséges környezet megóvása, melyben a távfűtésnek jelentős szerepe van, valamennyi állampolgár érdeke. A Nemzeti Környezetvédelmi Program második tervezési időszakának koncepciója célként fogalmazta meg a városi környezetminőség javítását, és ennek érdekében jogi és közgazdasági eszközök alkalmazását. A távhőszolgáltatás energetikai, környezetvédelmi előnyeit azonban jelenleg sem az energia árrendszerre, sem az általános forgalmi adózásra vonatkozó jogszabályok nem veszik figyelembe. Az Európai Unió egyes országaiban nem egy példa van arra, hogy a nagyfogyasztói energia ár kedvezőbb (költségarányosabb) a kisfogyasztói árnál, és egy-egy környezetvédelmi szempontból előnyös terméket, vagy szolgáltatást az adózásban kedvezőbb kulccsal terhelnek. Különösen fontosnak tartom ezeket az intézkedéseket a földgáz piac liberalizációjának küszöbén. A földgáz hatósági árának megszűnésével sem várható ugyanis a nagyfogyasztói gázár csökkenése, mert a gázszolgáltatók feltehetően a jelenlegi hatósági árakat tekintik majd kiindulásnak az árképzés során.
Az egészséges környezet megóvásának fontos része az energiatakarékosság kérdése. A társadalmi szerveztek beadványaiban rendszerint felvetődik a távfűtéses (panel)épületek rehabilitációjának igénye. A távfűtés szolgáltatásban részesülő társasházi, lakásszövetkezeti épületek többségének alacsony a hőmegtartó képessége, a fogyasztók tulajdonában lévő fűtési és melegvíz ellátó rendszerek korszerűtlen, sok esetben szabályozhatatlan, elhanyagolt állapotban vannak, és ezért pazarlók. A tapasztalatok szerint a lakóépületek fajlagos hőfelhasználása 30-40%-kal csökkenthető a hőszigetelés javításával, és a szekunder rendszerek felújításával, korszerűsítésével. A szolgáltatói (primer) rendszerek a fővárosban az új önálló hőközpontok kialakításával, illetve a korábbiak felújításával megfelelőnek mondhatók. (A FŐTÁV Zrt. gazdasági és ügyfélkapcsolati vezérigazgató-helyettesének tájékoztatása.)
Az épületek energia felhasználásának csökkenésével a fogyasztókat terhelő energiaköltség is csökkenhet, így ez úton is mérsékelhető volna a távfűtés díja.
Az épülettulajdonosok saját erőből azonban nem képesek a szükséges felújítások finanszírozására. A jelenlegi pályázati rendszer a finanszírozást 1/3-1/3 arányban osztja meg a magas rezsiköltségek miatt tartalékkal nem rendelkező lakosság, a forráshiánnyal küszködő önkormányzatok és az állami költségvetés között. Ezért szükség van olyan pályázatokra, melyek a panelépületek hőszigetelésén túl az energetikai korszerűsítéshez is segítséget nyújtanak olyan mértékben, hogy azok belátható időn belül megvalósulhassanak.
A fentiek alapján megállapítom, hogy a távfűtést támogató gáztarifa rendszer, és távfűtéses panelépületek takarékos energiafelhasználását elősegítő intézkedések nélkül a távfűtés területén olyan helyzet alakult ki, mely sérti az állampolgárok emberi méltósághoz, az egészséges környezethez, és a tulajdonhoz való Alkotmányban rögzített jogait.
A Fővárosi Önkormányzat rendeletével megszüntetett – a költségmegosztók adatai alapján – történő utólagos elszámolással kapcsolatos sérelem megoldódott azzal, hogy a fogyasztói érdekképviseletek szervezetei és a FŐTÁV Zrt. vezérigazgatója az egyeztetések eredményképpen megállapodott az utólagos elszámolás visszaállításáról. Közösen kidolgozták azt a – távhőszolgáltató és felhasználó között kötendő – szerződéstervezetet, melynek alapján a felhasználó díjmentesen kérheti az utólagos elszámolást 2007. január 1. napjától visszamenőleg. Ennek feltétele, hogy valamennyi épületrészben (lakásban) az összes hőleadó berendezésre a műszaki előírásoknak megfelelően költségmegosztókat szereljenek fel. Az utólagos elszámolás visszaállítása felvetette a lakosság energiafelhasználásának szociális támogatásáról szóló 231/2006. (XI. 22.) Korm. rendelet módosítását is. Az erre vonatkozó javaslatot a Magyar Távhőszolgáltatók Szakmai Szövetsége eljuttatta a Szociális és Munkaügyi Minisztérium szakállamtitkárához.
A panaszokban felvetődött az igény – az utólagos elszámolással kapcsolatban – a kedvezőtlen fekvésű, nagyobb hőigényű lakások(helyiségek) költségeinek mérséklésére, korrekciós tényezők alkalmazására.
A Távfűtési Közüzemi Szabályzat (TKSZ) 19.3 pontja – a felhasználó döntése alapján – lehetővé teszi a különböző fekvésű lakások hőveszteség különbségeiből adódó többletköltség mérséklését, illetve azt, hogy a fűtési hőmennyiség díjának egy része légtérfogat arányosan, a fennmaradó része a költségosztók kiértékelése alapján kerüljön az épületrészek között megosztásra. A tapasztalatok szerint azonban a felhasználó (szövetkezeti ház, társasház) ebben a kérdésben a lakástulajdonosok érdektelensége, vagy egyet nem értése miatt nem tud dönteni. A panaszokból kitűnt, hogy az érintett tulajdonosok kisebbségben vannak a lakásszövetkezeten vagy társasházon belül, ezért nem várható, hogy a közgyűlés napirendre tűzi, illetve megszavazza a költségosztó készülékeket forgalmazó cégek által ajánlott korrekciós tényezők alkalmazását. (157/2005.(VIII. 15.) Korm. rendelet 3. sz. melléklete)
Ezért támogatom a fogyasztói érdekképviseleti szervezeteknek azt az álláspontját, hogy szülessen olyan országos, vagy legalább fővárosi érvényű rendelet, amely a külföldi országok (Svájc, Németország) gyakorlatához hasonlóan egységesen szabályozná a korrekciós költségmegosztás rendszerét.

Ajánlások
Javasolom a gazdasági és közlekedési miniszternek a 96/2003.(XII. 18.) GKM rendelet olyan módosítását, hogy tartalmazzon 5000-10.000 m3/h lekötött teljesítmény feletti nagyfogyasztói díjkategóriát is.
Tegyen javaslatot a kormánynak a távfűtést támogató energiapolitika megvalósítására, ezen belül a távfűtést felhasználó közösségek tulajdonában lévő szekunder hálózat korszerűsítésének és az épületek hőszigetelésének a jelenleginél hatékonyabb támogatására.
Javasolom továbbá, hogy kezdeményezze a 157/2005. (VIII. 15.) Korm. rendeletben közzétett Távhőszolgáltatási Közüzemi Szabályzat olyan módosítását, mely a fűtési költségmegosztóval rendelkező lakóépületek esetében kötelezővé teszi egységes szempontú korrekciós tényező alkalmazását.
Javasolom a pénzügyminiszternek, hogy kezdeményezze az általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény olyan módosítását, mely a távfűtés szolgáltatás esetén az általános forgalmi adókötelezettséget a jelenleginél kedvezőbben állapítja meg.
Kezdeményezem a környezetvédelmi és vízügyi miniszternél, hogy szorgalmazza a fenti ajánlások megvalósulását.
A jelentés egy-egy példányát az érintett minisztereken kívül megküldöm a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszternek, Budapest Főváros főpolgármesterének, a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség főigazgatójának, és a FŐTÁV Zrt. vezérigazgatójának is.

Budapest, 2007. szeptember 12.

Dr. Péterfalvi Attila sk.

Melléklet: alkalmazott jogszabályok
1. A távhőszolgáltatásról szóló 2005. évi XVIII. törvény
Ármegállapítás
57. § (1) A távhő legmagasabb hatósági árának megállapításával kapcsolatos szabályokat az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény (a továbbiakban: Ámt.) tartalmazza. (2) A távhő termelésére és szolgáltatására vonatkozó árak (díjak) megállapításánál a következőkre kell tekintettel lenni: a) az árnak ösztönözni kell a biztonságos és legkisebb költségű távhő termelésre és szolgáltatásra, a kapacitások hatékony igénybevételére, valamint a távhővel való takarékosságra; b) az árak (díjak) megállapításánál figyelembe kell venni a folyamatos termelés és a biztonságos szolgáltatás indokolt költségeit, beleértve a szükséges tartalékkapacitáshoz kapcsolódó költségeket, valamint a hőt termelő létesítmény bezárásával, elbontásával kapcsolatos környezetvédelmi kötelezettségek teljesítésének indokolt költségeit is; c) az árak megállapításánál figyelembe kell venni a kapcsolt és a megújuló energiaforrással történő energiatermelés kimutatható környezetvédelmi és gazdasági előnyeit.

2. A távhőszolgáltatásról szóló törvény végrehajtására kiadott 157/2005.(VIII. 15. ) Korm. rendelet 3. számú mellékletében közzétett Távhőszolgáltatási Közüzemi Szabályzat
19. 3. Ha az épületben felhasznált fűtési hőmennyiség és díjának épületrészenkénti, illetőleg lakásonkénti megosztása fűtési költségmegosztók alapján történik, a különböző fekvésű és elhelyezkedésű épületrészek hőveszteség-különbségeiből adódó többletköltség mérséklése érdekében a felhasználó döntése alapján korrekciós tényezőt lehet alkalmazni. A felhasználó, illetőleg a tulajdonosok közössége dönthet úgy is, hogy az épületben elfogyasztott fűtési hőmennyiség és díjának egy meghatározott része légtérfogat arányosan, a fennmaradó része a költségmegosztók kiértékelése alapján kerüljön az épületrészek (lakások) között megosztásra.

3. A lakosság energiafelhasználásának szociális támogatásáról szóló 231/2006. (XI. 22.) Korm. rendelet 
2. § (1) E rendelet alapján energiatámogatásra (a továbbiakban: támogatásra) jogosult a gáz-, illetve a távhőszolgáltatást háztartási célra igénybe vevő fogyasztó, feltéve, hogy háztartásában az egy fogyasztási egységre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének (a továbbiakban: nyugdíjminimum) három és félszeresét. Az egy fogyasztási egységre jutó havi jövedelem megegyezik a háztartás összjövedelmének és a fogyasztási egységek összegének hányadosával. (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában fogyasztási egység alatt a háztartás tagjainak a háztartáson belüli fogyasztási szerkezetet kifejező arányszámát kell érteni. Az arányszámok a következők: a) a háztartás első nagykorú tagjának arányszáma 1,0, b) a háztartás második nagykorú tagjának arányszáma 0,9, c) a háztartás minden további nagykorú tagjának arányszáma 0,8, d) a háztartás első és második kiskorú tagjának arányszáma személyenként 0,8, e) a háztartás minden további kiskorú tagjának arányszáma tagonként 0,7. (3) Ha a háztartás a) (2) bekezdés a)-c) pontja szerinti tagja magasabb összegű családi pótlékban vagy fogyatékossági támogatásban részesül, vagy b) (2) bekezdés d)-e) pontja szerinti tagjára tekintettel magasabb összegű családi pótlékot folyósítanak, a rá tekintettel figyelembe vett arányszám 0,2-vel növekszik. (4) Ha a háztartásban gyermekét egyedülállóként nevelő szülő él, a rá tekintettel figyelembe vett arányszám 0,2-vel növekszik. Egyedülállónak kell tekinteni azt a személyt, aki hajadon, nőtlen, özvegy, elvált vagy házastársától külön él, és nincs élettársa.

4. A Fővárosi Közgyűlés 64/2006. (XII. 22. )számú rendelete a lakossági távhő-szolgáltatási díjakról, az áralkalmazási és díjfizetési feltételekről, valamint a távhő-szolgáltatási csatlakozási díjakról szóló 84/2005. (XII. 16.) Főv. Kgy. rendelet módosításáról
A távhőszolgáltatásról szóló 2005. évi XVIII. törvény 60. § (3) bekezdésében, valamint az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény 7. § (5) bekezdésében és mellékletében kapott felhatalmazás alapján a lakossági távhő-szolgáltatási díjakról, az áralkalmazási és díjfizetési feltételekről, valamint a távhő-szolgáltatási csatlakozási díjakról szóló 84/2005. (XII. 16.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: R.) módosításáról Budapest Főváros Közgyűlése a következők szerint rendelkezik.
1. § Az R. 1. számú melléklete helyébe e rendeletnek a lakossági (háztartási) célú távhő-szolgáltatási díjakat meghatározó 1. számú melléklete lép.
2. § Az R. 1. számú melléklete helyébe e rendeletnek a lakossági (háztartási) célú távhő-szolgáltatási díjakat meghatározó 2. számú melléklete lép.
3. § (1) E rendelet a (2) bekezdés kivételével 2007. január 1-jén lép hatályba. (2) E rendelet 2. §-a 2007. április 1-jén hatályba lép, ezzel egyidejűleg az 1. számú melléklet hatályát veszti. (3) E rendelet (1) bekezdés szerinti hatálybalépésével egyidejűleg az R. 8. §-a előtti „A visszamenőleges elszámolás” cím és az R. 8. §-a hatályát veszti, ezzel egyidejűleg az R. 9-12. §-ainak számozása 8-11. §-ra változik. (4) A távhő-szolgáltatási díjak visszamenőleges elszámolására az R. 8. §-a alapján létrejött szerződések 2006. december 31. napjával megszűnnek. Az ezen időpontig lezáruló elszámolási időszakokra a távhőszolgáltató a szerződés szerinti határidők betartása esetén köteles a visszamenőleges elszámolást a szerződésben foglaltaknak megfelelően végrehajtani. Amennyiben a felhasználó az ezzel kapcsolatos igényét a távhőszolgáltatónak 2007. február 28-ig bejelenti, a távhőszolgáltató köteles a visszamenőleges elszámolást 2006. december 31-i zárónappal is elvégezni. (5) Az új hődíjakat az e rendelet hatálybalépését követően első alkalommal történő mérőleolvasás utáni távhőfogyasztásra lehet alkalmazni. (6) E rendeletet a hatálybalépésekor fennálló - az R. hatálya alá tartozó - jogviszonyokra is alkalmazni kell.

1. számú melléklet a 64/2006. (XII. 22.) Főv. Kgy. rendelethez
A 84/2005. (XII. 16.) Főv. Kgy. rendelet 1. számú melléklete
A lakossági (háztartási) célú távhő-szolgáltatási díjak

A. Általános díjtételek 
 Megnevezés	 Mértékegység	 Díjtételek áfa nélkül	
 I. Közüzemi szerződésben meghatározott légtérfogat esetén- 4. § (1) bekezdés a) pont szerint - alkalmazott díjtételek	 	 	
 1. Alapdíjak	 	 	
 a) Fűtési alapdíj	 Ft/légm3/év	 567,72	
 b) Vízfelmelegítési alapdíj	 Ft/légm3/év	 73,80	
 c) Melegvíz-alapdíj	 Ft/légm3/év	 263,76	
 d) Együttes alapdíj A (a + b)	 Ft/légm3/év	 641,52	
 e) Együttes alapdíj B (a + c)	 Ft/légm3/év	 831,48	
 2. Hődíj	 Ft/GJ	 2 177,20	
 II. Közüzemi szerződésben lekötött hőteljesítmény esetén - 4. § (1) bekezdés b) pont szerint - alkalmazott díjtételek	 	 	
 1. Alapdíj	 Ft/MW/év	 15 595 632	
 2. Hődíj	 Ft/GJ	 1 748	
B. Választható díjtételek
 Megnevezés	 Mértékegység	 Díjtételek áfa nélkül	
 I. A 3. § (3) bekezdése szerint választható díjtételek	 	 	
 1. Alapdíjak	 	 	
 a) Fűtési alapdíj	 Ft/légm3/év	 170,28	
 b) Vízfelmelegítési alapdíj	 Ft/légm3/év	 22,20	
 c) Melegvíz-alapdíj	 Ft/légm3/év	 212,16	
 d) Együttes alapdíj A (a + b)	 Ft/légm3/év	 192,48	
 e) Együttes alapdíj B (a + c)	 Ft/légm3/év	 382,44	
 2. Hődíj	 Ft/GJ	 3 583	

2. számú melléklet a 64/2006. (XII. 22.) Főv. Kgy. rendelethez
A 84/2005. (XII. 16.) Főv. Kgy. rendelet 1. számú melléklete
A lakossági (háztartási) célú távhő-szolgáltatási díjak
A. Általános díjtételek 
 Megnevezés	 Mértékegység	 Díjtételek áfa nélkül	
 I. Közüzemi szerződésben meghatározott légtérfogat esetén- 4. § (1) bekezdés a) pont szerint - alkalmazott díjtételek	 	 	
 1. Alapdíjak	 	 	
 a) Fűtési alapdíj	 Ft/légm3/év	 615,36	
 b) Vízfelmelegítési alapdíj	 Ft/légm3/év	 79,92	
 c) Melegvíz-alapdíj	 Ft/légm3/év	 283,20	
 d) Együttes alapdíj A (a + b)	 Ft/légm3/év	 695,28	
 e) Együttes alapdíj B (a + c)	 Ft/légm3/év	 898,56	
 2. Hődíj	 Ft/GJ	 2 359	
 II. Közüzemi szerződésben lekötött hőteljesítmény esetén - 4. § (1) bekezdés b) pont szerint - alkalmazott díjtételek	 	 	
 1. Alapdíj	 Ft/MW/év	 16 903 320	
 2. Hődíj	 Ft/GJ	 1 895	
B. Választható díjtételek
 Megnevezés	 Mértékegység	 Díjtételek áfa nélkül	
 I. A 3. § (3) bekezdése szerint választható díjtételek	 	 	
 1. Alapdíjak	 	 	
 a) Fűtési alapdíj	 Ft/légm3/év	 184,56	
 b) Vízfelmelegítési alapdíj	 Ft/légm3/év	 24,00	
 c) Melegvíz-alapdíj	 Ft/légm3/év	 227,28	
 d) Együttes alapdíj A (a + b)	 Ft/légm3/év	 208,56	
 e) Együttes alapdíj B (a + c)	 Ft/légm3/év	 411,84	
 2. Hődíj	 Ft/GJ	 3 883