Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1316/2007. számú ügyben

Előadó: dr. Kovács Orsolya
A vizsgálat megindulása
A Hódmezővásárhely Megye Jogú Város Önkormányzatának fenntartásában álló „Szivárvány” Szakosított Szociális Otthon egyik lakója az otthon működését, az ellátás színvonalát sérelmezve fordult panasszal az országgyűlési biztoshoz.
Tekintettel arra, hogy az ügyben több alkotmányos jog sérelmének a gyanúja is felmerült, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján felkértem a Dél-alföldi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatalának (a továbbiakban: Szociális és Gyámhivatal) vezetőjét, hogy – figyelemmel a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről szóló 188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet, valamint a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet előírásaira is – a kijelölt módszertani feladatot ellátó intézmény szakmai segítségével ellenőrizze az adott otthon működését.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadsásától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Az ügy jogszabályi háttere
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Szoctv.)
188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről (Kr.)
1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (SzCsM rendelet)

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai
A panaszos beadványában az alábbi kifogásokat emelte:
– elégtelen az otthonban kapott élelmiszer mennyisége és minősége;
– az intézményben nincs ingyenes gyógyszerellátás, az ellátottaknak a gyógyszerekért külön kell fizetniük;
– egyes lakóktól az otthonban tanúsított magatartásuk alapján megvonják a kimenőjüket;
Mindezeken túl, segítségemet kérte a térítési díj (havi 36.300 Ft.) csökkentésében, valamint az intézményben élők foglalkoztatásának elősegítésében.
Felkérésemre a Szociális és Gyámhivatal a megyei módszertani intézmény bevonásával 2007. május 7-én előre bejelentett, soron kívüli helyszíni ellenőrzést tartott az otthonban. Az ellenőrzés során meghallgatták az intézmény dolgozóit, az ellátottakat, valamint az intézmény ellátottjogi képviselőjét. A fenntartó nem kívánt nyilatkozatot tenni.
A Szivárvány Szociális Otthon fogyatékos személyeknek ápolást, gondozást nyújtó intézmény, az ellátottak többsége cselekvőképességet kizáró vagy cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt áll. Az engedélyezett férőhelyek száma 116, az ellenőrzés napján az otthon teljes helykihasználtsággal működött. Az intézmény tárgyi feltételei megfelelnek a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük engedélyezéséről szóló 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet (továbbiakban SzCsM rendelet) előírásainak. A korszerű, modern épületben az akadálymentes közlekedés feltételei is biztosítottak. Az intézmény korábbi, határozatlan idejű működési engedélyét a hiányos szakmai létszám miatt visszavonták, az otthon jelenleg 2007. december 31-ig érvényes ideiglenes működési engedéllyel rendelkezik.

Étkezés
Az intézmény napi négyszeri, cukorbetegek részére napi ötszöri étkezést (az ebéd mindig meleg étel), továbbá hetente egy alkalommal meleg vacsorát biztosít. Egy ellátott inzulinos cukorbeteg, ő naponta hatszor étkezik. A lakók szükségleteinek megfelelően az otthonban többféle diétás étrend is biztosított. Az ételt külső szolgáltatótól vásárolják. Hetente többször kínálnak gyümölcsöt, de gyakori a főzelék, a sütemény is. Az intézményben büfé nincs, ital-automatát azonban felszereltek, így kávé, tea, üdítő fogyasztása is lehetséges. A dolgozók közül senki sem étkezik az otthonban, a magas étkezési díj miatt otthonról hoznak maguknak ennivalót. A Szociális és Gyámhivatal az ellenőrzés során nem tárt fel olyan visszásságot, amely igazolta volna a panaszos állítását.

Gyógyszerellátás
Az orvosi ellátás feltételei az intézményen belül biztosítottak. Az orvosi rendelő jól felszerelt, a rendelési idő szabályozott, heti 6 óra. A belgyógyászati, nőgyógyászati, bőrgyógyászati és pszichiátriai szakrendelés folyamatos, ezen kívül rendszeresen szerveznek szűrővizsgálatokat: nőgyógyászati, ortopédiai, fogászati szűréseket, valamint tüdőátvilágítást. Az ellátottak gyógyszerrel és gyógyászati segédeszközzel történő ellátása a jogszabályban előírtaknak megfelelően történik. Az intézmény az SzCsM rendelet szerinti alap-gyógyszerlistával rendelkezik, a rendelkezésre álló gyógyszerprogram regisztrálja lakónként a napi gyógyszerfelhasználást, külön kezeli az ATC kód alapján összeállított ingyenesen nyújtott gyógyszereket, és külön jelenik meg azon gyógyszerek köre, amelyekért fizetni kell. A nyomtatott bizonylatok jól azonosíthatóak, szerepel rajtuk a TAJ szám, a név, az elrendelt gyógyszerek (térítésköteles, térítésmentes) megnevezése, valamint az ellátott jövedelme, a felhasználható gyógyszerkeret és a fizetendő összeg. A bizonylatokat megőrzik, azonban azokat sem az ellátottal, sem a gondnokkal nem vetetik át, nem íratják alá. A módszertani intézmény az eljárással kapcsolatosan változtatást javasolt: miszerint a bizonylatokat az ellátottakkal, illetve a gondnokokkal írassák alá, és részükre egy példányt adjanak át. Erre a cselekvőképes és cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt állók esetén havonta egyszer, a cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt állók esetén – amikor a bizonylatokat a gondnokkal kell aláíratni – pedig az évenként kétszer tartott gondnoki értekezleten is sor kerülhet.

Kimenő
Az intézményben portaszolgálat működik. Az ellátottak kimenőkártyát használnak. A házirend szabályozza az intézmény elhagyásának, az oda való visszatérésnek a rendjét. Hétköznap 16 óra után rendszeres kimenőt kap az, akinek egészségi állapota nem indokolja az otthonban való maradást. Pénteken 13 órától vasárnap 19 óráig tart a hétvégi kimenő. A hétvégére szóló kimenőkártyák írása csütörtökönként történik. A kimenőkártyán a főnővér vagy az intézményvezető aláírásával igazolja, hogy tudomással bír a távozók személyéről és hollétéről. A cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt álló ellátottak kísérővel hagyhatják el az otthont.
A kimenő szabályozása kapcsán az otthonban érezhető feszültséget hozott létre, hogy egy, cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt álló ellátott évek óta teljesen szabad ki- és bejárási lehetőséggel rendelkezik, eltávozása nem a házirendben meghatározott módon történik. Az ellátott pszichiátriai betegsége miatt egy idősek otthonából került az intézménybe. A személyes meghallgatás során gondnokával együtt elmondta, hogy csak azzal a feltétellel vállalta a beköltözést, ha az épületet bármikor elhagyhatja. A cselekvőképes ellátottak közül ugyanakkor senki sem rendelkezik ilyen, egyéni méltányláson alapuló korlátlan szabadsággal. A fiatal ellátottak sérelmezik azt is, hogy pénteken 20 órára vissza kell térniük az intézménybe, ezáltal kiszorulnak a mozi-látogatásból és egyéb szórakozási lehetőségekből.
Kimenőmegvonásról az ellátottak személyes meghallgatása során egy ellátott számolt be. Az ellátottjogi képviselő ugyanakkor jelezte, tapasztalata szerint a „renitens” lakók esetében alkalmazott szankció nem csak ebben az intézményben érvényesülő sajátosság. A kimenő-megvonások jogszabály sértő voltára már több alkalommal felhívta az intézményvezető figyelmét. Az intézményen belüli és kívüli szabad mozgáshoz való jog a bentlakásos szociális intézményekben élőket is megillető alapjog a Szoctv. alapján ez a jog az ellátott és társai nyugalmára, biztonságára figyelemmel gyakorolható. 
A kimenő-megvonás szankcióként történő alkalmazása azonban az ellátottak szabadsághoz való alkotmányos jogával összefüggő visszásságot okoz. Ugyanígy visszásságot okoz az Alkotmányban és a Szoctv-ben egyaránt előírt egyenlő bánásmód követelményével összefüggésben, ha egyes ellátottak mozgása szabályozott rend szerint történik, mások azonban e szabályok alól – egészségügyi állapotuktól függetlenül – felmentést kapnak.

Térítési díj
A térítési díjak megállapítása a Szoctv-ben meghatározott módon történik. Ezzel összefüggésben alkotmányos jog sérelmét a vizsgálat nem állapította meg.

Foglalkoztatás
Az intézményben az ellátottak szellemi és fizikai állapotához igazodó fejlesztőfoglalkozások széles köre biztosított. A foglalkoztatók tevékenységüket éves, havi, heti, napi foglalkoztatási terv alapján végzik, munkanaplóban dokumentálják. A fejlesztő csoportok kialakításánál a felülvizsgálatok és a saját tapasztalatokat veszik figyelembe. A foglalkozások szervezett órarend szerint folynak: zeneterápia, manuális foglalkozások, írás-olvasás-számolás tanítása, kert körüli munkák, főzés, sporttevékenység, társastánc-tanítás, amatőr színjátszó társulat, sakk-kör.
A rehabilitációs felülvizsgálat keretében 2006-ban 45 fő felülvizsgálatát kérte az intézmény, ebből munka-rehabilitációra 35, fejlesztő-felkészítőre 1, védett munkahelyre 1, integrált-, nyílt munkaerőpiacra 3 főt javasoltak. Külső foglalkoztató által az intézményben szervezett munka keretében 6 fő dolgozik – gépjármű-illatosítók gyártása történik. További 1 fő az intézményen kívül dolgozik. Az ellátottak szociális foglalkoztatása a jogszabályban előírtak szerint történi, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot a vizsgálat nem tárt fel.

Bánásmód
Az ellátottakkal való bánásmódot illetően a dolgozók úgy nyilatkoztak, hogy bár hangos szó előfordult részükről, kirívó esetek nincsenek. A meghallgatott ellátottak is úgy érezték, ritkán ugyan, de előfordult, hogy egyes dolgozók stílusa, hangneme sértő volt. Sérelmezték továbbá, hogy az intézményvezetőt panaszaikkal csak heti egy óra időtartamban lehet megkeresni.
A helyszíni ellenőrzés során a Szociális és Gyámhivatal munkatársai azt tapasztalták, hogy az egyik, földszinti illemhelyről egy női ellátottat vezettek ki alsónemű nélkül, pólóban. A dolgozók szerint az ellátott így hagyta el a szobáját, ezért vezették ilyen állapotban vissza. Álláspontom szerint azonban, az emberi méltóságot durván sértette, hogy a gondozásra és felügyeletre rendelt alkalmazottak az érintett szemérmes testrészeit – ha rövid időre is, de – fedetlenül hagyták.

Kezdeményezés
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-ának (1) bekezdése alapján kezdeményezem az intézmény igazgatójánál, hogy a kimenő-szabályozással és a bánásmóddal kapcsolatosan feltárt, alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket, valamint gondoskodjon arról, hogy a térítéses gyógyszerellátás biztosítása során a bizonylatoknak az ellátottakkal, illetve a gondnokokkal történő aláíratása megtörténjen.

Budapest, 2007. október 4.
Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
A szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény
A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekben ellátottak jogai
94/E. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményi ellátást igénybe vevő ellátottnak joga van szociális helyzetére, egészségi és mentális állapotára tekintettel a szociális intézmény által biztosított teljes körű ellátásra, valamint egyéni szükségletei, speciális helyzete vagy állapota alapján az egyéni ellátás, szolgáltatás igénybevételére. Az alapszolgáltatásban részesülő számára az igénybe vett ellátáshoz kapcsolódó, az e törvényben meghatározott általános vagy speciális jogokat is biztosítani kell. (2) A szociális szolgáltatások biztosítása során az egyenlő bánásmód követelményét meg kell tartani. Az ellátást igénybe vevő jövedelmi helyzetét csak a törvényben, illetve törvény felhatalmazása alapján készült kormányrendeletben meghatározott esetekben és feltételek mellett lehet vizsgálni. (4) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény az általa biztosított szolgáltatást olyan módon végzi, hogy figyelemmel legyen az ellátást igénybe vevőket megillető alkotmányos jogok maradéktalan és teljes körű tiszteletben tartására, különös figyelemmel a) az élethez, emberi méltósághoz b) a testi épséghez, c) a testi-lelki egészséghez való jogra. (9) Az ellátást igénybe vevőnek joga van az intézményen belüli és intézményen kívüli szabad mozgásra, figyelemmel a saját és társai nyugalmára, biztonságára. Az intézmény házirendje meghatározza az intézményből történő távozás és visszatérés rendjét. Az ellátást igénybe vevőnek az igénybevételi eljárás során részletes és pontos tájékoztatást kell adni az intézményen belüli és az eltávozás esetére kialakított szabályokról. (10) Az ellátást igénybe vevőnek joga van családi kapcsolatainak fenntartására, rokonok, látogatók fogadására. Az intézményvezető a házirendben szabályozott módon rendelkezhet a látogatás rendjéről, és meg kell határozni azokat az eseteket, amikor a látogatók látogatási időn kívül is kapcsolatot tarthatnak az ellátást igénybe vevővel. A látogatók fogadása során figyelemmel kell lenni az intézményben élő más személyek nyugalmára. (11) Az intézményvezető a házirendben szabályozott módon és esetekben intézkedhet a látogatás rendjét szándékosan és súlyosan megzavaró személyekkel szemben. (12) Amennyiben az intézményben ellátott személy betegsége miatt ápolásra, gyógykezelésre szorul, ellátása során figyelemmel kell lenni az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) betegek jogait szabályozó rendelkezéseire. (14) Az intézményvezető tizenöt napon belül köteles a panasztevőt írásban értesíteni a panasz kivizsgálásának eredményéről. Amennyiben az intézményvezető határidőben nem intézkedik, vagy a panasztevő nem ért egyet az intézkedéssel, az intézkedés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat jogorvoslattal.
Az ellátottak szociális intézményen belüli foglalkoztatása
99/B. § (1) Az intézményi jogviszonyban álló személy intézményen belüli foglalkoztatása az intézmény szakmai programja alapján, az egyéni gondozási, fejlesztési, illetve rehabilitációs tervben foglaltak szerint, az ellátott meglévő képességeire építve, korának, fizikai és mentális állapotának megfelelően munka-rehabilitáció vagy fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás keretében biztosítható (a továbbiakban együtt: szociális foglalkoztatás). (2) A szociális foglalkoztatásban foglalkoztatóként az a személy, illetve szervezet vehet részt, aki erre a szociális hatóság által kiadott engedéllyel rendelkezik (a továbbiakban: szociális foglalkoztatási engedély). A szociális foglalkoztatás személyi és tárgyi feltételeit, engedélyezésének és szakmai ellenőrzésének szabályait külön jogszabály tartalmazza. (3) A szociális intézmény megkeresése alapján a 113/G. § szerinti rehabilitációs alkalmassági vizsgálatot végző szakértői bizottság meghallgatja az ellátottat és törvényes képviselőjét, és a megkeresést követő 15 napon belül megküldi indokolással ellátott szakértői véleményét a szociális intézmény vezetője részére. A szakértői bizottság a szakértői véleményben megállapítja, hogy az ellátott alkalmas-e szociális foglalkoztatás keretében történő munkavégzésre, és - az ellátott alkalmassága esetén - javaslatot tesz az ellátott munka-rehabilitáció, vagy fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás keretében történő foglalkoztatására. (4) Az ellátott foglalkoztatásáról - a 113/G. §-ban foglalt rehabilitációs alkalmassági vizsgálatot végző szakértői bizottság szakértői véleménye alapján - a szociális intézmény vezetője dönt. Az intézményvezető a döntésről írásban értesíti az ellátottat, illetve törvényes képviselőjét, valamint - amennyiben az ellátott munkavégzésre irányuló jogviszonyban áll - az ellátottat foglalkoztató személyt, illetve szervezetet. Ha az ellátott, illetve törvényes képviselője az intézmény vezetőjének döntését vitatja, az arról szóló értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat, amely 15 napon belül dönt az ellátott foglalkoztatásáról. (5) Az ellátottat foglalkoztató személy, illetve szervezet a szociális intézmény vezetője, illetve a fenntartó döntésének beérkezését követő 15 napon belül - szükség esetén - ajánlatot tesz a foglalkoztatásra irányuló jogviszony módosítására az ellátott, illetve törvényes képviselője részére. Ha az ajánlattételt követő 15 napon belül az ellátott, illetve törvényes képviselője nem nyilatkozik, vagy az ajánlatot nem fogadja el, a foglalkoztatásra irányuló jogviszony megszűnik. (6) A foglalkoztató a foglalkoztatásra irányuló jogviszony (5) bekezdés szerinti módosításáról, illetve megszűnéséről - a módosítást, megszűnést követő 3 napon belül, módosítás esetén a szerződés másolatának egyidejű megküldésével - írásban tájékoztatja a szociális intézményt.
99/D. § (1) A munka-rehabilitáció célja a szociális intézményben ellátott személy munkakészségének, valamint testi és szellemi képességeinek munkavégzéssel történő megőrzése, illetve fejlesztése, továbbá a fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásra való felkészítés. (2) A munka-rehabilitáció az intézményi jogviszony keretében történik. A munka-rehabilitációban történő részvételről az ellátott, illetve - amennyiben az ellátott jognyilatkozata a Ptk. 15/A. §-ának (1) bekezdése alapján semmisnek minősülne - törvényes képviselője írásban, a (3)-(6) bekezdésben foglaltak figyelembevételével megállapodást köt a szociális intézmény vezetőjével. Ez utóbbi esetben a megállapodást az ellátott aláírhatja. A megállapodás tartalmazza a) a munka-rehabilitáció keretében végzett tevékenység részletes leírását, b) a munka-rehabilitáció időbeosztását, c) a munka-rehabilitációs díj havi összegét, d) szándéknyilatkozatot arra nézve, hogy az ellátott testi és szellemi képességeihez mérten elvárható módon közreműködik a munka-rehabilitációban. (3) A munka-rehabilitációs tevékenység megválasztásánál a szociális intézmény vezetője figyelembe veszi az ellátott testi és szellemi képességeit, és speciális szükségleteinek megfelelően biztosítja az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés feltételeit. (4) A munka-rehabilitáció időbeosztását az ellátott állapotának, képességeinek figyelembevételével egyénileg kell meghatározni az egyéni gondozási, fejlesztési, illetve rehabilitációs tervben úgy, hogy a foglalkoztatás időtartama nem haladhatja meg a napi 6 és a heti 30 órát, és el kell érnie a napi 4 vagy a heti 20 órát. (5) Munka-rehabilitáció esetén a szociális intézmény vezetője az ellátottat munka-rehabilitációs díjban részesíti. A munka-rehabilitációs díj havi összege nem lehet kevesebb a mindenkori kötelező legkisebb munkabér 30%-ánál. (6) A szociális intézmény vezetője a munka-rehabilitációra vonatkozó megállapodás módosítását, illetve - különösen indokolt esetben - megszüntetését kezdeményezi, ha az ellátott a foglalkoztatás során a) saját, illetve más személy testi épségét, egészségét veszélyezteti, b) egyébként olyan magatartást tanúsít, amely mellett biztonságos foglalkoztatása nem tartható fenn. (7) A rehabilitációs alkalmassági vizsgálatot végző szakértői bizottság a munka-rehabilitáció eredményességét kétévente írásbeli felülvizsgálat keretében értékeli. Az értékelés során meg kell vizsgálni az ellátott fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásra való alkalmasságát, illetve a fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásba történő átvezetésének lehetőségét, ennek feltételeit és lehetséges módjait.
99/E. § (1) A fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás célja a szociális intézményben ellátott személy számára munkafolyamatok betanítása és foglalkoztatása révén az önálló munkavégző képesség kialakítása, helyreállítása, fejlesztése, valamint az ellátott felkészítése védett munka keretében, illetve a nyílt munkaerőpiacon történő önálló munkavégzésre. (2) A fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás a) az ellátott, és b) az intézmény vagy az intézménnyel az ellátottak foglalkoztatására megállapodást kötött szervezet által, legfeljebb egy évre kötött munkaszerződés alapján, a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény szerinti határozott idejű munkaviszony keretében folytatható. Az intézményi jogviszony megszűnése esetén a fejlesztő-felkészítő foglalkoztatásra irányuló jogviszony is megszűnik. (3) Az intézmény és az intézménnyel az ellátottak foglalkoztatására megállapodást kötő szervezet közötti szerződésre a 122/B. §-ban foglaltakat megfelelően kell alkalmazni. (4) A fejlesztő-felkészítő foglalkoztatás keretében a) a 16. életévét betöltött személy foglalkoztatható, b) a foglalkoztatás időtartama nem haladhatja meg a napi 8 órát és a heti 40 órát, c) munkaidőkeret nem alkalmazható, d) ha a munkavállaló napi munkaideje a négy és fél órát meghaladja, részére legalább 30 perc munkaközi szünetet kell biztosítani, e) a munkavállaló éjszakai munkára, rendkívüli és többműszakos munkavégzésre, ügyeletre, készenlétre nem vehető igénybe, f) a kiküldetésre, kirendelésre, munkaerő-kölcsönzésre vonatkozó szabályok nem alkalmazhatók.
Térítési díj
114. § (1) Ha e törvény másként nem rendelkezik, a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokért térítési díjat kell fizetni. (2) A térítési díjat az e törvényben meghatározottak szerint a) az ellátást igénybe vevő jogosult, b) a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő, c) a jogosultnak az a házastársa, élettársa, egyeneságbeli rokona, örökbe fogadott gyermeke, örökbe fogadó szülője, akinek családjában az egy főre jutó jövedelem a tartási kötelezettség teljesítése mellett meghaladja az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét, d) a jogosult tartását szerződésben vállaló személy, e) a jogosult tartására bíróság által kötelezett személy (a c)-e) pont alattiak a továbbiakban együtt: tartásra köteles és képes személy) köteles megfizetni (az a)-e) pont alattiak a továbbiakban együtt: kötelezett) (3) Az e törvényben foglalt kivételekkel a fenntartó ingyenes ellátásban részesíti azt a jogosultat, aki a) jövedelemmel nem rendelkezik; b) bentlakásos intézményben él, jövedelemmel nem rendelkezik, és akinek a térítési díj alapjául szolgáló készpénz vagy ingatlan vagyona, valamint tartásra, gondozásra köteles és képes hozzátartozója nincs.
115. § (1) A személyes gondoskodás körébe tartozó szociális ellátások térítési díja (a továbbiakban: intézményi térítési díj) a szolgáltatási önköltség és a normatív állami hozzájárulás különbözete. (2) A kötelezett által a 116. §, valamint a 117. § (2) bekezdés alapján fizetendő térítési díj összegéről (a továbbiakban: személyi térítési díj) - a 117. § (3) bekezdésében foglalt kivétellel - az intézmény vezetője az ellátás igénybevétele után, de legkésőbb az igénybevételtől számított 30 napon belül írásban értesíti a térítési díj fizetésére kötelezettet. A személyi térítési díj nem haladhatja meg az intézményi térítési díj összegét. A térítési díjat konkrét összegben kell megállapítani. (3) A személyi térítési díj összege - önkormányzati intézmény esetén - a fenntartó rendeletében foglaltak szerint csökkenthető, illetve elengedhető, ha a kötelezett jövedelmi és vagyoni viszonyai ezt indokolttá teszik. (4) Ha az ellátott, a törvényes képviselője vagy a térítési díjat megfizető személy a személyi térítési díj összegét vitatja, illetve annak csökkentését vagy elengedését kéri, a (2) bekezdés szerinti értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat. Az állami fenntartó a térítési díj összegéről határozattal dönt. (5) Ha az ellátott, törvényes képviselője vagy a térítési díjat megfizető személy a térítési díj egyházi vagy nem állami fenntartó által megállapított összegét vitatja, a bíróságtól kérheti a térítési díj megállapítását. A bíróság jogerős határozatáig a korábban megállapított térítési díjat kell megfizetni. (6) A személyi térítési díj összege a megállapítás időpontjától függetlenül évente két alkalommal vizsgálható felül és változtatható meg, kivéve ha a kötelezett jövedelme a) olyan mértékben csökken, hogy az e törvényben meghatározott térítési díj fizetési kötelezettségének nem tud eleget tenni; b) az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 25%-át meghaladó mértékben növekedett. (7) A térítési díj felülvizsgálata során megállapított új személyi térítési díj megfizetésének időpontjáról a fenntartó rendelkezik, azzal a feltétellel, hogy az új térítési díj megfizetésére a jogosult nem kötelezhető a felülvizsgálatot megelőző időszakra. (8) A személyi térítési díj felülvizsgálata során a (4) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell. (9) A szolgáltatási önköltség a szolgáltatás kapcsán felmerült ráfordítások (a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 78-80. §-ai szerinti költségek, önkormányzati intézményeknél az éves költségvetési beszámoló 21. táblája 01-07 soraiban feltüntetett költségek) egy szolgáltatási egységre (ételadag, szolgáltatási óra, nap) számított értéke, amelyet az előző év adatai alapján kell megállapítani. A szolgáltatási önköltség év közben egy alkalommal korrigálható, ha azt a tárgyidőszaki folyamatok indokolják.
117. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szakosított ellátások intézményi térítési díjának alapja a) nappali ellátást nyújtó intézmények esetén az élelmezési térítés; b) átmeneti, valamint ápolást, gondozást nyújtó és rehabilitációs intézmény, továbbá ápoló, gondozó célú lakóotthon esetén az egy ellátottra jutó önköltség napi összege; c) rehabilitációs célú lakóotthon esetén az egy ellátottra jutó lakhatási költség - külső férőhelynél ideértve az albérleti és biztosítási díjat, valamint a közös költséget - napi összege, továbbá étkezés igénybevétele esetén az élelmezési térítés, valamint szolgáltatások igénybevétele esetén az egy ellátottra jutó összköltség napi összege. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézményi ellátásért fizetendő személyi térítési díj nem haladhatja meg a jogosult havi jövedelmének a) 30%-át a nappali ellátást; b) 60%-át az átmeneti elhelyezést; c) 50%-át a rehabilitációs célú lakóotthoni elhelyezést; d) 80%-át, a c) pont alá nem tartozó egyéb tartós elhelyezést nyújtó intézmények esetén. (3) Ha a (2) bekezdés c) vagy d) pontjában meghatározott intézményi ellátásban részesülő a havi jövedelméből nem tudja megfizetni az intézményi térítési díj mértékével azonos személyi térítési díjat, a fenntartó határozattal állapítja meg a személyi térítési díjat az alábbiak figyelembevételével: a) az ellátásban részesülő havi jövedelme, b) az ellátásban részesülő jelentős készpénz vagy ingatlan vagyona, ezek hiányában c) a tartásra köteles és képes személy havi jövedelme. (4) Az a készpénz vagy ingatlan vagyon tekinthető jelentősnek, amelynek összege, illetve forgalmi értéke az intézményi térítési díj egy évi összegét a jogosult elhelyezésekor vagy a térítési díj felülvizsgálatakor, illetve a lekötött készpénzvagyon és a jelzálogjog értékének módosításakor meghaladja.
117/A. § (1) A bentlakásos intézményekben - kivéve a hajléktalan személyek átmeneti szállását és az éjjeli menedékhelyet - a jövedelemmel nem rendelkező 16 év fölötti ellátottak részére személyes szükségleteik fedezésére az intézmény költőpénzt biztosít. Költőpénzt kell biztosítani annak az ellátottnak is, aki helyett a térítési díjat jövedelem hiányában kizárólag a tartásra köteles és képes személy fizeti, illetve a térítési díjat ingatlan vagyona terhére állapították meg. Ha az ingatlan vagyonnal rendelkező ellátottnak költőpénzt állapítanak meg, a költőpénz terhelését a térítési díjra vonatkozó szabályok szerint kell elrendelni. A költőpénz havi összege nem lehet kevesebb a tárgyév január 1-jén érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének 20%-ánál. Legalább a költőpénz összegére kell kiegészíteni az ellátottnak ezt az összeget el nem érő jövedelmét. (2) A bentlakásos intézményben az ellátott által fizetendő térítési díjat úgy kell megállapítani, hogy részére legalább az (1) bekezdés szerinti költőpénz visszamaradjon. (3) Az ellátást igénybe vevő részére az egészségi állapot javításához vagy szinten tartásához szükséges alapgyógyszereket a bentlakásos intézmény - a külön jogszabályban meghatározottak szerint - térítésmentesen biztosítja. Ezen túlmenően az egyéni gyógyszerigények költségét - a külön jogszabályban foglaltak szerint - az ellátott személy viseli.
119. § (1) A személyi térítési díjat a) a kiskorú és a gondnokság alatt álló jogosult esetén a törvényes képviselő; b) a gondnokság alatt nem álló, magasabb összegű családi pótlékban részesülő jogosult esetén a családi pótlékra vagy a családi pótlék felvételére jogosult; c) az a)-b) pontban nem szabályozott esetekben a térítési díj fizetésére kötelezett jogosult vagy tartására köteles és képes személy fizeti meg az intézménynek.

A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet
Étkeztetés megszervezése
45. § (1) A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - az étkezést a bentlakók életkori sajátosságainak, valamint az egészséges táplálkozás követelményeinek megfelelően nyújtja, a szociális étkeztetésre vonatkozó szabályok figyelembevételével. (2) Az ellátottak étkeztetése keretében legalább napi háromszori étkezést - ebből legalább egy alkalommal meleg ételt - kell biztosítani. A kiskorúak a főétkezéseken kívül naponta legalább kétszer kiegészítő étkeztetésben részesülnek. (3) Ha az ellátást igénybe vevő egészségi állapota indokolja, részére - orvosi javaslatra - az orvos előírásainak megfelelő étkezési lehetőséget (pl. diéta, gyakoribb étkezés) kell biztosítani. (4) Az ápoló-gondozó otthonokban a fekvőbetegek ellátása során gondoskodni kell a rendszeres folyadékbevitelről.
Egészségügyi ellátás
50. § (1) A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - biztosítja az ellátást igénybe vevők egészségügyi ellátását. (2) Az egészségügyi ellátás keretében a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény köteles gondoskodni az igénybe vevő a) egészségmegőrzését szolgáló felvilágosításáról, b) rendszeres orvosi felügyeletéről, c) szükség szerinti ápolásáról, d) szakorvosi ellátásához való hozzájutásáról, e) kórházi kezeléséhez való hozzájutásáról, f) e rendeletben meghatározott gyógyszerellátásáról, g) gyógyászati segédeszközeinek biztosításáról. (3) A bentlakásos szociális intézmény a rendszeres orvosi felügyelet keretében biztosítja az ellátást igénybe vevő egészségi állapotának folyamatos ellenőrzését, az egészségügyi tanácsadást, a szűrést, az orvos által elrendelt vizsgálat elvégzését - ha az intézmény keretei között megoldható -, gyógykezelését.
51. § (1) Az ellátásban részesülő személy részére előírt gyógyszer felhasználását a 9. számú melléklet szerinti nyilvántartó lapon kell rögzíteni. (2) A bentlakásos intézményben műszakonként az ellátottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos jelentősebb eseményekről sorszámozott eseménynaplót (átadó füzetet) kell vezetni.
52. § (1) Az intézménynek a (2) bekezdés szerinti gyógyszercsoportokból rendelkeznie kell az ellátásban részesülők rendszeres, illetve eseti gyógyszerszükségletéhez igazodó megfelelő mennyiségű készlettel. Az alapgyógyszerkészletet havonta az intézmény orvosa állítja össze az intézmény vezető ápolójának, illetve osztályvezető ápolójának javaslata alapján. Az alapgyógyszerkészlet összeállításánál figyelemmel kell lenni az ellátást igénybe vevők egészségi állapotára, valamint az esetleg előforduló sürgős ellátás esetére is. Az intézményi alapgyógyszerkészlet gyógyszereit az ellátottaknak térítésmentesen kell biztosítani.
(2) Az alapgyógyszerkészlet az alábbi gyógyszercsoportokból állítható össze:
a) tápcsatorna és anyagcsere
aa) antacidok (ATC-A02 A)
ab) peptikus fekély kezelésének gyógyszerei (ATC-A02 B)
ac) szintetikus görcsoldók (ATC-A03 A)
ad) propulsív szerek (ATC-A03 F)
ae) az epebetegségek egyéb terápiás készítményei (ATC-A05 A)
af) hashajtók (ATC-A06 A)
ag) bélfertőtlenítők, gyulladásgátlók (ATC-A07A, A07 E)
ah) bélmozgatást csökkentő szerek (ATC-A07 D)
ai) digesztívumok (ATC-A09 A)
aj) orális antidiabetikumok (ATC-A10 B);
b) vér és vérképző szerek
ba) anticoagulansok (ATC-B01 A)
bb) vérzéscsillapítók (ATC-B02 A, B02 B)
bc) vérszegénység elleni készítmények (ATC-B03 A);
c) cardiovascularis rendszer
ca) szívglycosidok (ATC-C01 A)
cb) szívbetegségben használt értágítók (ATC-C01 D)
cc) vérnyomáscsökkentők (ATC-C02)
cd) vizelethajtók (ATC-C03)
ce) peripheriás értágítók (ATC-C04)
cf) capilláris-stabilizáló szerek (ATC-C05)
cg) beta-blokkolók (ATC-C07)
ch) heveny vérnyomás-emelkedés csökkentésére szolgáló szerek (ATC-C08 C)
ci) ACE-gátlók (ATC-C09 A);
d) antibiotikumok (ATC-J01);
e) váz- és izomrendszer
ea) gyulladásgátlók és reumaellenes készítmények (ATC-M01)
eb) ízületi és izomfájdalmak kezelésének készítményei (ATC-M02)
ec) izomrelaxansok (ATC-M03 B);
f) idegrendszer
fa) fájdalomcsillapítók, lázcsökkentők (ATC-N02)
fb) antiepileptikumok (ATC-N03)
fc) antikolinerg antiparkinson szerek (ATC-N04 A)
fd) dopaminerg antiparkinson szerek (ATC-N04 B)
fe) antipsychotikumok (ATG-N05 A)
ff) anxiolytikumok (ATC-N05 B)
fg) altatók, nyugtatók (ATC-N05 C);
g) injekciózáshoz, infúzióhoz szükséges anyagok (fertőtlenítők, tűk, fecskendők, infúziós szerelékek);
h) kötszerek;
i) szűrővizsgálatokhoz szükséges reagensek, indikátorcsíkok.
(3) A bentlakásos intézmény a (2) bekezdés szerinti gyógyszercsoportba, valamint a rendszeres és eseti egyéni gyógyszerszükséglet körébe tartozó gyógyszerek, továbbá a gyógyászati segédeszközök közül elsősorban a közgyógyellátási igazolványra felírható, illetve a társadalombiztosítás által támogatott gyógyszert és gyógyászati segédeszközt biztosítja, kivéve, ha az adott gyógyszercsoporton belül nincs közgyógyellátási igazolványra felírható gyógyszer, vagy nincs olyan közgyógyellátási igazolványra felírható gyógyszer, amely az adott betegség kezeléséhez megfelelő. (4) A (2) bekezdésben meghatározott gyógyszercsoportok alapján összeállított alapgyógyszerek köréről részletes és pontos tájékoztatást kell adni az ellátást igénybe vevő részére. (5) A (2) bekezdés alapján összeállított alapgyógyszerkészlet körébe tartozó gyógyszereken túlmenően felmerülő egyéni gyógyszerszükséglet költségét - a (6) bekezdésben foglalt esetek kivételével - az ellátást igénybe vevő viseli. (6) A bentlakásos intézmény viseli az ellátást igénybe vevő rendszeres és eseti egyéni gyógyszerszükségletének a) teljes költségét, ha aa) az ellátást igénybe vevőnek a személyi térítési díj megfizetése után fennmaradó havi jövedelme nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének (a továbbiakban: nyugdíjminimum) húsz százalékát, vagy ab) az ellátást igénybe vevő részére a költőpénzt az intézmény biztosítja; b) részleges költségét, ha az ellátást igénybe vevőnek a személyi térítési díj megfizetése után fennmaradó havi jövedelme meghaladja a nyugdíjminimum húsz százalékát, azonban ez a jövedelem nem fedezi az ellátást igénybe vevő egyéni gyógyszerszükségletének költségét. Ebben az esetben a bentlakásos intézmény az ellátást igénybe vevő jövedelmének a költőpénz összegét meghaladó részét az egyéni gyógyszerszükséglet mértékéig kiegészíti. (7) A (6) bekezdésben foglaltakon túlmenően a pszichiátriai betegeket, a szenvedélybetegeket és a hajléktalan személyeket ellátó intézmény - az ellátást igénybe vevő személyi és jövedelmi helyzetére tekintettel - az intézményi orvos javaslatára az intézményvezető döntése alapján a (2) bekezdés szerinti alapgyógyszerkészlet körébe nem tartozó, de az ellátást igénybe vevő gondozásához közvetlenül szükséges egyéni gyógyszerszükséglet teljes költségét átvállalhatja. (8) A (6) bekezdésben foglaltaktól eltérően az intézmény nem köteles az egyéni gyógyszerszükséglet költségének a viselésére, ha a) az ellátást igénybe vevő az Szt. 117. § (4) bekezdésében meghatározott jelentős készpénzvagyonnal rendelkezik, vagy b) az ellátást igénybe vevő az Szt. 117. § (4) bekezdésében meghatározott olyan jelentős ingatlanvagyon tulajdonosa, amely felett rendelkezési jogát más személynek az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joga nem korlátozza, vagy c) az ellátást igénybe vevőnek az Szt. 4. §-a (1) bekezdésének g) pontja szerinti tartásra köteles és képes hozzátartozója van, vagy d) az ellátást igénybe vevő a (6) bekezdés b) pontja szerinti gyógyszerköltség reá eső részét nem fizeti meg. (9) A gyógyászati segédeszköz ellátása körében az intézmény feladata a testtávoli eszköznek az intézmény költségén, a testközeli segédeszköznek az ellátott költségén történő biztosítása. Ha a testközeli segédeszköz költségeinek viselésére az ellátott jövedelmi helyzete alapján nem képes, a költségviselés tekintetében a (6) bekezdésben foglaltak szerint kell eljárni.
52/A. § Az intézmény vezetője a személyi térítési díj megállapításával egyidejűleg értesíti az ellátást igénybe vevőt az intézmény által viselt, illetve átvállalt gyógyszerköltség, illetve gyógyászati segédeszközköltség mértékéről. A költségek viselésének megállapítása tekintetében tett intézményvezetői intézkedés ellen az ellátást igénybe vevő a) állami fenntartású intézmény esetén az Szt. 115. §-ának (4) bekezdése szerint a fenntartóhoz, b) nem állami és egyházi intézmény esetén a fenntartóhoz panasszal fordulhat.
53. § (1) Ha a bentlakásos intézményben élő ellátott egészségügyi ellátásban részesül, az ellátást nyújtó orvos a 6/1992. (III. 31.) NM rendelet 2. számú melléklete szerinti egészségügyi személyi lapot (raktári szám: A. 3510-170) kiállítja, illetve vezeti. A dokumentáció vezetésére, kezelésére az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 24. §-ának, 136-137. §-ainak rendelkezései irányadóak. (2) Az intézmény orvosának megkeresésére az ellátást igénybe vevő házi-, illetve kezelőorvosa megküldi az intézményi ellátás és gyógykezelés szempontjából szükséges egészségügyi adatokat. E bekezdés alkalmazásában gyógykezelésnek minősül a megelőzés és a rehabilitáció is. (3) Ha az ellátást igénybe vevőt másik bentlakásos intézménybe helyezik át, az egészségügyi adat kezelésével megbízott személy az ellátást igénybe vevő egészségügyi adatait külön kérés nélkül továbbítja.