Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jogkörében eljáró
adatvédelmi biztos
Jelentése
az OBH 4930/2006. számú ügyben

Előadó: Tomolák Katalin
Az eljárás megindulása
A panaszos az Országgyűlési Biztos Hivatalához intézett beadványában gyermekeivel való kapcsolattartásának végrehajtása ügyében eljáró Budapest, XII. kerületi Gyámhivatal intézkedéseit, valamennyi döntését, eljárásainak indokolatlan elhúzódását sérelmezte. Többek között kifogásolta, hogy az általa indítványozott szakértő kirendelésével járó költségeket – a gyámhivatal tájékoztatása szerint – neki kellett volna viselnie. Nem értett egyet azzal sem, hogy a gyámhivatal az anya részére a végrehajtási eljárás során 8 napon belül, a panaszosnak öt napon belül kellett nyilatkoznia a hatóság felhívására. A panaszos kifogásolta továbbá, hogy a gyámhivatal vezetője „megalázó” kijelentéseket tett rá, a kapcsolattartás végrehajtása tárgyában hozott első fokú döntések ellen benyújtott jogorvoslati kérelmeit pedig a másodfokú hatóság jóval az ügyintézési határidőn túl bírálta el.
A panasz tartalmazza azt is, hogy a panaszos – gyermekei veszélyeztetettsége miatt – a Budapest XII. kerületi Gyámhatóságnál indult védelembe vételi eljárás elhúzódott, a gyámhatóság ugyanezen ügyben hozott döntése számára elfogadhatatlan, a gyámhatóság ügyintézője – jegyzői utasításra hivatkozva – megtagadta a hatósági iratok másolatának kiadását, valamint a Budapest XI. kerület Újbuda Önkormányzatának jegyzője (a továbbiakban: XI. kerületi Gyámhatóság) a védelembe vételi eljárást megszüntette.
A panasz alapján felmerült az Alkotmányban rögzített demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonság követelménye, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese vizsgálatot indított.
Az ügyben érintett Budapest XII. kerületi Gyámhivatal vezetőjétől, a Budapest XI. kerületi Gyámhatóság vezetőjétől, valamint az Újbudai Humán Szolgáltató Központ Gyermekjóléti Szolgálatának vezetőjétől tájékoztatást kért, a panaszos gyermekeinek kapcsolattartási ügyében – a másodfokú hatóság kijelölését követően – illetékessé vált Budapest XXI. kerületi Gyámhivatal vezetőjétől, továbbá a Budapest XI. kerületi Gyámhatóság vezetőjétől az elmúlt egy évben keletkezett dokumentumok másolatát.

Az érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
A jelentésben mindenekelőtt a panaszbeadványban sérelmezett azon hatósági intézkedésekre, illetve döntésekre utalok, melyek vonatkozásában nem állapítottam meg alkotmányos joggal összefüggő visszásságot.
1./ A panaszos sérelmezte, hogy az általa indítványozott pszichológus szakértő kirendelésével járó költségeket neki kell viselnie.
A Gyvt. 133/A § (3) bekezdése pontosan felsorolja, hogy mely esetekben kell az ügyfélnek viselnie az eljárás költségeit. Eszerint az eljárás költségeit az ügyfél viseli az örökbefogadási ügyekben, az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének százszorosát meghaladó értékhatárú, kérelemre induló vagyoni ügyekben, a kapcsolattartási ügyekben. Ezen ügyekben szakértő kirendelése esetén a gyámhatóság az ügyfelet a szakértői díj megelőlegezésére kötelezheti. (Gyvt. 133/A § (4) bek.)
A gyámhivatal a szakértő kirendelésével járó költségek viseléséről a jogszabálynak megfelelően tájékoztatta a panaszost, tehát alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem okozott az eljáró hatóság.
2./ A panaszos sérelmezte, hogy a gyámhivatal az ő bizonyítási indítványait nem vette figyelembe.
A Ket. rendelkezései szerint a hatóság a tényállás tisztázása érdekében – a bizonyítás szabadsága elve alapján –, szabadon választja meg az általa alkalmazott bizonyítási eszközöket. Bármilyen bizonyítási eszközt felhasználhat, amely meggyőződésének kialakítására alkalmas. A hatóság a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást. (Ket. 50. §) 
A hivatkozott rendelkezésre tekintettel a gyámhivatal azzal, hogy a panaszos bizonyítási indítványait nem vette figyelembe, vagyis mérlegelési jogkörében eljárva döntött az általa felhasznált bizonyítási eszközökről, alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem keletkezett.
3./ A panasz szerint a gyámhivatal a végrehajtási eljárások során az anya számára nyolc napot, a panaszos számára öt napot biztosított arra, hogy a hatóság nyilatkozattételi felhívásának eleget tegyen.
Hatályos jogszabály nem tartalmaz olyan előírást, amely meghatározná mennyi időt kell biztosítani az ügyfél számára, hogy nyilatkozatát a hatóság felkérésére megtegye. Ennek eldöntése ugyancsak a hatóság mérlegelési jogkörébe tartozik. Nem okozott alkotmányos joggal összefüggő visszásságot a gyámhivatal tehát azzal sem, hogy a felek számára nyilatkozatuk megtételére eltérő időtartamot biztosított.
4./ A panaszos szerint eljárása során a Budapest XII. kerületi Gyámhivatal vezetője „megalázó” kijelentéseket tett rá.
A gyámhivatal vezetője a panaszos ezen állítását cáfolta. Tekintettel a panaszos által leírtak, valamint a gyámhivatal vezetőjének – az általános helyettes részére adott – tájékoztatása között fennálló ellentmondásra, melynek feloldására irányuló bizonyítási eljárás lefolytatására a hatályos jogszabályok az országgyűlési biztos részére nem adnak lehetőséget, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot sem állapíthattam meg.
5./ A panaszos sérelmezte, hogy a gyermekei védelembe vétele ügyében eljáró Budapest XI. kerületi Gyámhatóság ügyintézője – jegyzői utasításra hivatkozva – megtagadta egyes hatósági iratok másolatának kiadását.
A Ket. vonatkozó rendelkezései szerint az ügyfél személyesen, illetve a törvényes vagy írásban meghatalmazott képviselője útján betekinthet az eljárás során keletkezett iratokba, arról másolatot, kivonatot készíthet vagy másolatot kérhet. (Ket. 68. § (1) bek.) Az iratbetekintési jog kizárása vagy korlátozása miatt önálló jogorvoslatnak van helye, de csak akkor ha az ügyfél azt az eljárás jogerős befejezését követően kéri, vagy a hatóság azt aki iratbetekintést kér, nem tekinti ügyfélnek. Ket. 68. § (4) bek.) Ha tehát az ügyfél nem az eljárás jogerős lezárását követően, hanem az eljárás folytatása alatt kifogásolja azt, hogy az iratbetekintéstől a hatóság elzárta, nem önálló jogorvoslattal élhet, hanem az érdemi határozat elleni jogorvoslati kérelmében kifogásolhatja azt is, hogy számára a hatóság megtagadta az iratok megtekintését, azokról másolat készítését.
A rendelkezésemre álló dokumentumok szerint a panaszos 2006. október 2-án azzal a kéréssel fordult a XI. kerületi gyámhatósághoz, hogy rögzítsék jegyzőkönyvbe, miszerint az általa kért egyes iratok másolatának kiadását a hatóság – jegyzői utasításra – megtagadta. A gyámhatóság a panaszos által elmondottakról jegyzőkönyvet vett fel, melyben tájékoztatta őt az önkormányzat és a polgármesteri hivatal iratmásolatainak kiadásáról szóló, 9/2004. számú jegyzői utasítás pontos tartalmáról. Eszerint „A más hatóság által készített iratról való másolatot kiadni tilos, arra csak a kibocsátó szervnek van hatásköre.” A jegyzőkönyvben foglaltak szerint a panaszos a jegyzői utasításra vonatkozó tájékoztatást tudomásul vette, a másolat készítésének megtagadását sem a jegyzőkönyv felvételekor, sem azt követően nem kifogásolta, így a panasz ezen részére vonatkozóan – a gyámhatóság eljárásával összefüggésben – alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg.
6./ A panaszos – a kapcsolattartás végrehajtása, illetve gyermekei veszélyeztetettségének megállapítása iránti védelembe vételi eljárás során hozott – első fokú döntésekkel, valamint az első- és másodfokú hatóság eljárásainak elhúzódásával összefüggésben álló sérelmeivel kapcsolatban megállapítottam, hogy a panaszos valamennyi – a beadványában sérelmezett – első fokú döntés ellen jogorvoslattal élt. A másodfokú hatóság a fellebbezéseken alapuló eljárásai során az első fokú döntéseket és az azt megelőző eljárást megvizsgálta, az első fokú hatóság törvénysértő rendelkezéseit – a jogszabályi előírásoknak megfelelően – korrigálta, azokat megváltoztatta, vagy megsemmisítette. A másodfokú hatóság a Budapest XI. kerületi Gyámhatóságnak a gyermekek védelembe vétele iránt indított eljárást megszüntető végzését helyben hagyta, az azt megelőző eljárást nem kifogásolta.
A panaszos a 06-479/4/2006. számú másodfokú – a gyámhivatal 19/17/2006. számú végzését megváltoztató – döntés bírósági felülvizsgálatát kezdeményezte. A Fővárosi Bíróság a keresetét elutasította.
Megállapítottam, hogy a másodfokú hatóság a fellebbezéseken alapuló eljárásai során mindannyiszor a jogszabályi előírásoknak megfelelően döntött, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem okozott, a bíróság által felülvizsgált döntést pedig nem vizsgálhattam, mivel az Obtv. 29. § (2) bekezdésnek e) pontja szerint a bíróság nem minősül hatóságnak, annak eljárását, döntését az ombudsman nem vizsgálhatja.
Előzőekre figyelemmel az első- és a másodfokú eljárások tekintetében csak az ügyintézési határidők betartását vizsgáltam. 
Megállapítottam, hogy a panaszos 2005. december 12-én végrehajtási kérelmet nyújtott be a Budapest, XII. kerületi Gyámhivatalhoz, mellyel kapcsolatban a hatóság – december 20-án – nyilatkozattételre hívta fel az anyát. Az anya 2005. december 30-án ennek írásban eleget tett. A gyámhivatal 2006. január 20-án személyesen is meghallgatta őt, és ezt követően döntött a panaszos végrehajtási kérelméről, a XIV-19/2006. számú, 2006. január 26-án kelt végzésében.
A panaszos 2006. január 24-én a gyámhivatalhoz írt beadványában kifogásolta a végrehajtási kérelmére indult hatósági eljárás elhúzódását. A gyámhivatal 2006. január 31-én kelt levelében – többek között – tájékoztatta a panaszost, hogy a végrehajtási eljárás során köteles meghallgatni a másik felet, aki, csak többszöri felszólítást követően nyilatkozott. Ez okozta a jogszabályban előírt 30 napos ügyintézési határidő túllépését.
A panaszos következő, 2006. január 16-án kelt, és január 24-én iktatott végrehajtási kérelmére indult eljárást a gyámhivatal 15 nappal meghosszabbította. A kérelemről – az ügyintézési határidő betartásával – a XIV-19/12/2006. számú, 2006. március 20-án kelt végzésével döntött.
Mind a fent leírt, mind az azt követő – a panaszos, illetve az anya végrehajtási kérelmére indult – eljárások során a gyámhivatal, a tényállás tisztázása érdekében, minden esetben nyilatkoztatta a másik felet, és miután a felek rendre eltérő nyilatkozatokat tettek, a tényállás további tisztázása érdekében újabb nyilatkozatokra kérte fel őket. A hatóság egyik fél tekintetében sem volt részrehajló. Helyzetét nehezítette, hogy a felek sem egymással, sem a hatósággal nem voltak hajlandók együttműködni. A felek végrehajtás iránti kérelmeit a gyámhivatal minden esetben elbírálta, a jogszabályban előírt ügyintézési határidőt azonban túllépte.

Az anya 2005 októberében – a gyermekek veszélyeztetettségének megállapítása iránt – benyújtott kérelméről a gyámhivatal ugyancsak az ügyintézési határidőn túl, 2006 júliusában döntött. A gyámhivatal azonban ezen döntését, valamint az azt megelőző eljárást a másodfokú hatóság – a panaszos által benyújtott fellebbezést követően –megsemmisítette.
A gyámhivatal vezetője az ügyintézési határidő elhúzását a Ket. 33. § (3) bekezdésének c) pontjára hivatkozva indokolta, mely szerint az ügyintézési határidőbe nem számít bele a hiánypótlásra irányuló felhívás. A hatóság viszont a tényállás tisztázása érdekében az ügyfeleket a kérelmek, beadványok kiegészítésére kérte fel. Megállapítottam, hogy a gyámhivatal vezetőjének ezen álláspontja téves jogszabály értelmezésen alapul. A hiánypótlásra felhívás ugyanis az eljárás megindítása előtti intézkedés, míg a tényállás tisztázása érdekében a felek nyilatkozattételre való felhívása pedig a hatósági eljárás során tett intézkedés.
A Ket. 31. § (2) bekezdése értelmében „A hatóság az eljárást végzéssel megszüntetheti, ha az ügyfél a kérelmére indult eljárásban a hiánypótlásra való felhívásnak nem tett eleget, és az erre megállapított határidő meghosszabbítását sem kérte, illetve nyilatkozattételének elmaradása megakadályozta a tényállás tisztázását.”
A hivatkozott rendelkezés szerint a hiánypótlásra való felhívásnak csak az ügyfél kérelmére indult eljárásban van lehetőség. A kérelemre indult eljárásokban az a főszabály, hogy az ügyintézési határidő számítása akkor kezdődik, ha az ügyfél helyesen megírt, és hiánytalan – mellékletekkel ellátott – kérelme megérkezik a hatósághoz. Ha az ügyfél hiányosan nyújtja be a kérelmét, a hiánypótlás megtörténtéig nem kezdődik el az ügyintézési határidő.
Ezzel kapcsolatban a Ket. 37. § (2) bekezdése azt is kimondja, hogy „Ha az ügyfél a kérelmet hiányosan nyújtotta be, az eljáró hatóság a kérelem beérkezésétől számított nyolc napon belül - megfelelő határidő megjelölése és a mulasztás jogkövetkezményeire történő figyelmeztetés mellett - hiánypótlásra hívja fel.”
A hatósági eljárás során az ügyfélnek joga van ahhoz, hogy írásban, vagy szóban nyilatkozatot tegyen. A Ket. 51. § (1) bekezdése értelmében „Az ügyfélnek joga van ahhoz, hogy az eljárás során írásban vagy szóban nyilatkozatot tegyen, vagy a nyilatkozattételt megtagadja. Ha az ügyfél a hatóság felhívására nem nyilatkozik, a hatóság a rendelkezésre álló adatok alapján dönt vagy a 31. § (2) bekezdése alapján megszünteti az eljárást.” 
A Ket 51. § (2) bekezdése pedig kimondja, hogy „Ha a tényállás tisztázása azt szükségessé teszi, a hatóság az ügyfelet a kérelmére indult eljárásban nyilatkozattételre hívhatja fel, melyben közli a nyilatkozattétel elmaradásának következményeit.”
A Ket. az ügyintézési határidőt általánosan harminc napban állapítja meg. (Ket. 33. § (1) bek.) Ettől a különös eljárási szabályok az egyes eljárás fajták tekintetében lefelé és felfelé is eltérhetnek. A Ket. 33. § (3) bekezdése azokat az eljárásjogi helyzeteket rögzíti, melyek nem számítanak bele az ügyintézési határidőbe. 
A 33. § (3) bekezdésének c) pontja szerint nem számít be az ügyintézési határidőbe a hiánypótlásra, illetve a tényállás tisztázásához szükséges adatok közlésére irányuló felhívástól az annak teljesítéséig terjedő idő.
A tényállás tisztázásához szükséges adatok közlésére irányuló felhívással kapcsolatban a törvény magyarázata az alábbiakat írja „különösen bonyolult ügyekben vagy nagy terjedelmű dokumentációt tartalmazó kérelmek esetében előfordul, hogy a tényállás tisztázásához, a kérelem teljesítéséhez szükséges további adatokat (pl: mérnöki számításokat stb.) a kérelem nem vagy pontatlanul tartalmazna. Ebben az esetben a hatóságnak az adatok megadására, pontosítására irányuló felhívásától a felhívás ügyfél általi teljesítéséig terjedő idő ugyanúgy nem számítható be az ügyintézési határidőbe, így ezt az esetet a törvény a Ket. módosításával kívánja rendezni.”

A tényállás tisztázása a hatóság kötelessége. A tényállás tisztázása érdekében nyilatkozattételre hívhatja fel a feleket, a végrehajtási eljárásban egyébként is meg kell hallgatnia a másik felet. Az ügyintézési határidő túllépését azonban nem indokolhatja, hogy a fél csak többszöri felszólításra nyilatkozott. Ha az ügyfél nem nyilatkozik, a hatóság a rendelkezésére álló adatok alapján dönt, vagy az eljárást megszünteti. Az ügyintézési határidő 30 nap, de a Ket. 33. § (7) bekezdése alapján „Az eljáró hatóság vezetője – ha azt törvény nem zárja ki – az ügyintézési határidőt indokolt esetben egy alkalommal, legfeljebb harminc – kiskorú ügyében legfeljebb tizenöt – nappal meghosszabbíthatja.” 
Összességében megállapítottam, hogy a gyámhivatal mind a kapcsolattartás végrehajtása iránt indult eljárásokban, mind a panaszos gyermekeinek veszélyeztetettségét megállapító eljárásában túllépte a jogszabályban előírt ügyintézési határidőt, ezért a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.
Megállapítottam azt is, hogy a – régiók felállásával létrehozott – Közép-Magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala (a továbbiakban: Hivatal) a panaszos jogorvoslati kérelmeire a jogszabályban előírt harmincnapos ügyintézési határidőt szintén túllépve hozta meg érdemi döntéseit. 
A Ket.– mind már fentebb említettem – általános, harmincnapos ügyintézési határidőt állapít meg, mely határidő irányadó a másodfokú hatóságra is. Erre figyelemmel a másodfokú hatóság az ügyintézési határidő elhúzódásával ugyancsak alkotmányos joggal összefüggő visszásságot okozott.
Megállapította ugyanakkor, hogy a Hivatal elődje – a Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala – a panaszos jogorvoslati kérelmeit az ügyintézési határidőn belül bírálta el, alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem okozott.

Ajánlás
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságokra tekintettel az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján felkérem a Budapest XII. kerületi Gyámhivatal vezetőjét, hogy a jövőben – annak garanciális jelentősége miatt – fokozottan ügyeljen a jogszabályban előírt ügyintézési határidők betartására, ha a határidő hosszabbítása indokolt, alkalmazza ezen jogintézményt, és intézkedéséről az ügyfelet tájékoztassa, továbbá fokozottan ügyeljen a Ket. ügyfél nyilatkoztatására vonatkozó, illetve a hiánypótlásra felhívást szabályozó rendelkezéseinek helyes alkalmazására.
A Közép-Magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatalának vezetőjét is arra kérem, hogy fokozottan ügyeljen a jogszabályban előírt ügyintézési határidők betartására.
A Budapest XI. kerületi Önkormányzat jegyzőjének figyelmét felhívom arra, hogy a Ket. 68. §-a értelmében az iratbetekintésre jogosultak – a jogszabályban felsorolt eseteket kivéve – az eljárás során keletkezett iratokba betekinthetnek, azokról másolatot, kivonatot készíthetnek, vagy másolatot kérhetnek. Az iratbetekintésre jogosultak a hatóságtól hivatalos másolatot is kérhetnek, azt azonban a hatóság csak a saját eljárásában született iratokról készíthet, más hatóság vagy bíróság iratairól hiteles másolatot csak a kiállító szerv adhat. 
Erre figyelemmel a 9/2004. számú utasítás, mely szerint „A más hatóság által kiállított iratról másolatot kiadni tilos, arra csak a kiállító szervnek van hatásköre – kivéve, ha az utasítás a más hatóság, illetve bíróság által készített iratok hiteles másolatának kiadását tiltja meg” alkotmányos visszásságot okoz. Ezért a Budapest XI. kerületi Polgármesteri Hivatal jegyzőjénél kezdeményezem a jogsértő utasítás visszavonását.

Budapest, 2007. augusztus 21.

Dr. Péterfalvi Attila sk.
Melléklet: Az Alkalmazott jogszabályok
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
31. § (2) A hatóság az eljárást végzéssel megszüntetheti, ha az ügyfél a kérelmére indult eljárásban a hiánypótlásra való felhívásnak nem tett eleget, és az erre megállapított határidő meghosszabbítását sem kérte, illetve nyilatkozattételének elmaradása megakadályozta a tényállás tisztázását.
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg. (2) Kiskorú ügyfél esetében, továbbá ha életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzet elhárítása indokolja, vagy ha a közbiztonság érdekében egyébként szükséges, az érdemi határozatot soron kívül kell meghozni. (3) Az ügyintézési határidőbe nem számít be: a) a hatásköri vagy illetékességi vita egyeztetésének, illetve az eljáró hatóság kijelölésének időtartama, b) a nemzetközi jogsegélyeljárás időtartama, ideértve a magyar külképviseleti hatóságtól kért jogsegély időtartamát is, d) a szakhatóság eljárásának időtartama, e) az eljárás felfüggesztésének időtartama, f) a 70. § (1) bekezdésében szabályozott eljárás időtartama, g) elektronikus ügyintézés esetén a 163. § szerinti üzemzavar időtartama, h) a kérelem, a határozat és egyéb irat hiteles fordításához szükséges idő. (4) Ha a hatóság testületi szerv, a hatáskörébe tartozó ügyben az (1) bekezdésben meghatározott határidőn belül, vagy ha ez nem lehetséges, a határidő letelte utáni első testületi ülésen, legkésőbb azonban hatvan napon belül határoz. (5) Az ügyintézési határidő a kérelemnek az eljárásra hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz történő megérkezése napján, illetve az eljárás hivatalból történő megindításának napján kezdődik. Ezt a szabályt kell alkalmazni azokban az esetekben is, amikor a magyar hatóság eljárásának megindításához szükséges kérelmet nem magyar hatóságnál lehet benyújtani. (6) A felügyeleti szerv eljárása esetén az ügyintézési határidő az iratoknak a felügyeleti szervhez érkezésekor kezdődik. A hatóság a felügyeleti szervnek erre irányuló felhívásától számított öt napon belül köteles az iratokat felterjeszteni. (7) Az eljáró hatóság vezetője - ha azt törvény nem zárja ki - az ügyintézési határidőt indokolt esetben egy alkalommal, legfeljebb harminc - kiskorú ügyében legfeljebb tizenöt - nappal meghosszabbíthatja. Erről értesíteni kell az ügyfelet és mindazokat, akiket az eljárás megindításáról értesítettek.
37. § (2) Ha az ügyfél a kérelmet hiányosan nyújtotta be, az eljáró hatóság a kérelem beérkezésétől számított nyolc napon belül - megfelelő határidő megjelölése és a mulasztás jogkövetkezményeire történő figyelmeztetés mellett - hiánypótlásra hívja fel.
50. § (1) A hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le. (2) Létesítménnyel kapcsolatos, illetve tevékenység engedélyezésére irányuló eljárásban törvény vagy kormányrendelet együttműködésre kötelezheti az azonos hatáskörű, a hatásterületen illetékességgel rendelkező hatóságokat a tényállás tisztázása érdekében. (3) A hatóság által hivatalosan ismert és a köztudomású tényeket nem kell bizonyítani. (4) A hatósági eljárásban olyan bizonyíték használható fel, amely alkalmas a tényállás tisztázásának megkönnyítésére. Bizonyíték különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemléről készült jegyzőkönyv, a szakértői vélemény, a hatósági ellenőrzésen készült jegyzőkönyv és a tárgyi bizonyíték. (5) A hatóság szabadon választja meg az alkalmazandó bizonyítási eszközt. Törvény előírhatja, hogy a hatóság a határozatát kizárólag valamely bizonyítási eszközre alapozza, továbbá törvény vagy kormányrendelet meghatározott ügyekben kötelezővé teheti valamely bizonyítási eszköz alkalmazását, illetve előírhatja valamely szerv véleményének a beszerzését. (6) A hatóság a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
51. § (1) Az ügyfélnek joga van ahhoz, hogy az eljárás során írásban vagy szóban nyilatkozatot tegyen, vagy a nyilatkozattételt megtagadja. Ha az ügyfél a hatóság felhívására nem nyilatkozik, a hatóság a rendelkezésre álló adatok alapján dönt vagy a 31. § (2) bekezdése alapján megszünteti az eljárást. (2) Ha a tényállás tisztázása azt szükségessé teszi, a hatóság az ügyfelet a kérelmére indult eljárásban nyilatkozattételre hívhatja fel, melyben közli a nyilatkozattétel elmaradásának következményeit.
68. § (1) Az ügyfél személyesen, illetve a törvényes vagy írásban meghatalmazott képviselője útján - a (2) és (3) bekezdésben foglalt kivétellel - betekinthet az eljárás során keletkezett iratba, arról másolatot, kivonatot készíthet vagy másolatot kérhet. Ez a jog akkor is megilleti, ha korábban nem vett részt az eljárásban. (2) Nem tekinthet be az ügyfél a) a határozat (végzés) tervezetébe, b) a zárt tanácskozásról készült jegyzőkönyvbe, c) a tanú vagy a bejelentő természetes személyazonosító adatait tartalmazó jegyzőkönyvbe (iratba), ha a hatóság a tanú, illetve a bejelentő természetes személyazonosító adatait zártan kezeli, d) betekintési vagy megismerési engedély hiányában az államtitkot vagy szolgálati titkot tartalmazó iratba, e) a törvény által védett egyéb adatot tartalmazó iratba, ha azt az érintett adat védelmét szabályozó törvény kizárja, vagy ha a védett adat megismerésének hiánya nem akadályozza az e törvényben biztosított jogai gyakorlásában. (3) Az ügyfél az adatok konkrét megjelölésével kérheti az ellenérdekű ügyfél iratbetekintési jogának kizárását személyes adatainak, valamint üzleti és más méltányolható magánérdekének védelmében. A jogi személy és a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet ügyfél az iratbetekintési jog kizárását csak az üzleti érdekei védelmében kérheti. A hatóság a kérelemnek - a körülmények gondos mérlegelése alapján - akkor ad helyt, ha az adatok megismerésének hiánya az ellenérdekű ügyfelet nem akadályozza az e törvényben foglalt jogai gyakorlásában. (4) Az iratbetekintési jog kizárása vagy korlátozása miatt önálló jogorvoslatnak csak akkor van helye, ha az ügyfél azt az eljárás jogerős lezárását követően kéri, vagy a hatóság azt, aki iratbetekintést kér, nem tekinti ügyfélnek.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
133/A. § (3) Az eljárás költségeit az ügyfél viseli a) az örökbefogadási ügyekben, b) az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének százszorosát meghaladó értékhatárú, kérelemre induló vagyoni ügyekben, c) a kapcsolattartási ügyekben. (4) A (3) bekezdés szerinti ügyekben szakértő kirendelése esetén a gyámhatóság az ügyfelet a szakértői díj megelőlegezésére kötelezheti.