Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4698/2006. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Litkey-Juhász Orsolya
Az eljárás megindítása
A verőcei panaszosok beadványukban a verőcei Migazzi utcában folytatott állattartás számukra elviselhetetlen körülményeiről számoltak be. Előadták, hogy szomszédjuk 10 tehenet, 8-10 lovat, 2-3 sertést, kutyát és 10 darab macskát tart, mely állatok nincsenek gondozva, az egész terület ezen túl állati fekáliával fertőzött. Az ügyben két éve érdemi változás nem történt. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése lapján a jogállamiságból fakadó jogbiztonság, a tulajdonhoz való jog, valamint az egészséges környezethez való jog sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
Eljárásom során megkerestem és az üggyel kapcsolatban tájékoztatást kértem Verőce Község Önkormányzat (a továbbiakban: Önkormányzat) jegyzőjétől. 

A megállapított tényállás
Az ÁNTSZ Vác Városi intézete 1182-2/2005. számú, 2005. június 13-án kelt átiratában Verőce Polgármesteri Hivatala felé a panaszosok által sérelmezett állattartási körülmények miatt köztisztasági eljárást kezdeményezett, melyre az iratok szerint visszajelzés nem érkezett.
Az ÁNTSZ Pest Megyei Intézete 2005. szeptember 28-án végzett helyszíni szemle során megállapította, hogy az állattartó „az ingatlan nagy részét karámnak használja, e területen kb. 60-80 cm magasan trágya állt. Az állattartó létesítmények rendkívül leamortizálódtak, takarítatlanok, az ingatlan leírhatatlanul rendezetlen”. A szemlét végző hatóságok szakemberei 2 tehenet, 4 lovat és 3 malacot láttak. „Jelen állattartási körülmény környezet-egészségügyi és közegészségügyi szempontból erősen kifogásolt, környezetszennyezés nem zárható ki.” 
A közegészségügyi hatóság 6924-5/2005. sz., 2005. október 3-án kelt levelében felhívta az Önkormányzat jegyzőjének a figyelmét arra, hogy (a panaszolt) „… állattartási körülményei nem felelnek meg a 11/2003. (IX.11.) Ktr. számú, az állatok tartásáról szóló önkormányzati rendeletben foglaltaknak”, és kérte, hogy érdemi intézkedést tegyen mielőbb.
2006. április 5-én az állattartó ingatlanán az ÁNTSZ Vác Városi Intézete újabb helyszíni szemlét tartott, és megállapításra, valamint az ott készült feljegyzésben rögzítésre került, hogy az ingatlanon lévő állattartó telepet elöntötte az árvíz, az ott felhalmozódott nagymennyiségű trágya és egyéb fertőző hulladék árvízzel történő esetleges szennyeződésének tömeges közegészségügyi-járványügyi következményei lehetnek.
Ezt követően az ÁNTSZ Váci-Szobi Városi Intézete 1308-1/2006. számon, 2006. április 6-án kelt határozatában kötelezte az Önkormányzat polgármesterét, hogy a területen az állattartásból származtatható járványügyi veszélyhelyzetet szüntesse meg, melynek határideje azonnali és folyamatos. A határozat indoklása szerint „a Pest Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság tájékoztatta az Intézetet, hogy a Duna teljes Pest megyei szakaszán III. fokú árvízvédelmi készültség van érvényben, illetve előrejelzések szerint az árvízhelyzet elhúzódó lesz, tartósan magas Dunai vízszinttel.” A határozat azt is megállapította, hogy „a területen a korábbi években már több alkalommal – legutóbb 2005. szeptember 28-án – tartott helyszíni szemlén megállapításra kerültek az állattartással kapcsolatos közegészségügyi kifogások. Miután a kezdeményezett intézkedéseink eredménytelenek maradtak a jelenlegi árvízzel súlyosbított helyzetben nem tartottam elegendőnek az átirati intézkedést, valamint megállapítottam, hogy az ingatlan tulajdonosának kötelezésével nagy valószínűséggel nem megoldható a fennálló közegészségügyi-járványügyi veszélyhelyzet megszüntetése.”
A 2409-2/2006. számon, 2006. április 19-én kelt határozatában a polgármester kötelezte az állattartót a területen az állattartási, közegészségügyi szabályok betartására, a terület május 31-ig történő rendbetételére. A határozat indoklása kitért arra, hogy az állattartót az árvíz előtt folyamatosan tájékoztatták, az ingó vagyon illetőleg az állatállomány mentésére kérték, valamint arra, hogy a trágya és a hulladék rendezését kezdje meg. „A tájékoztatást sok esetben figyelmen kívül hagyta, s a védekezést nem kezdte meg időben.”
Verőce Község Képviselő-testülete 62/2006. (VI. 13.) sz. határozatában az állattartó fellebbezését elutasította, és a kötelezést fenntartotta. A terület fertőtlenítésének végleges határidejét 2006. július 31-ében határozta meg. Megállapításra került, hogy az állattartó a helyi állattartásról szóló jogszabályt, valamint az állategészségügyről szóló törvény előírásait többszörösen megszegte, a kialakult helyzeten az árvíz csak súlyosbított. A felhalmozódott trágya és egyéb fertőző hulladékok eltávolításáról a közegészségügyi és járványügyi szempontok miatt azonnal gondoskodni kell. Kimondta továbbá, hogy a határozat rendelkezései azonnal végrehajtandók, a veszély elhárítása érdekében a munkálatokat haladéktalanul el kell kezdeni.
Az iratok szerint a jegyző ezt követően hetente ellenőrzést tartott. A felhalmozódott trágya elszállítását a kötelezett megkezdte, illetve végezte. A jegyző jelezte, hogy a panaszolt műtéti beavatkozáson esett át, „mely lassította a teljes fertőtlenítés elvégzését”:
A rendelkezésemre álló iratok szerint az állattartás az érintett ingatlanon jelenleg is folyik, körülményei ma sem rendezettek, zárt trágyatároló nem épült. A kötelezett egyetlen megélhetési forrása az állattartásból származik, jövedelme keletkezik a trágya eladásából is.
A panaszosok szerint az önkormányzat szervei „nem képesek megtenni a hatáskörükbe tartozó megfelelő intézkedéseket arra hivatkozással, hogy milliós köztartozása van, és nem tudnak vele mit tenni, holott a polgármester és a jegyző elmondása alapján felajánlottak az állattartónak ingyen két ingatlant is.”
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint az állattartásul szolgáló terület nem az állattartó tulajdona, az állattartó szívességi bérlet „címszó” alatt tartózkodik az ingatlanon. Az állattartó és az ingatlan tulajdonosa között bírósági eljárás van folyamatban. A bíróság I. fokú ítéletében kimondta, hogy a szívességi bérlet alapján ott élő állattartónak a területet el kell hagynia, a II. fokú bíróság ezzel megegyező döntést hozott. Az ügy jelenleg bírósági végrehajtó előtt van.

Az érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.

A vizsgálat megállapításai
1. Az engedélyezett mértéket meghaladó vagy az engedélyezettől eltérő módon folytatott, illetve a környezetvédelmi, közegészségügyi jogszabályokkal ellentétes állattartás jelentős életminőség romlást eredményezhet az állattartóhely környezetében élőknek. 
Az ombudsmani gyakorlat szerint figyelembe kell venni az adott környezet jellegét is, ahol az állattartást végzik, azonban a zárt trágyatárolás és trágyalé elvezetés, az állattartó helyek megfelelő gyakoriságú tisztítása minden esetben minimálisan elvárható követelmény, még az olyan településeken is, ahol az állattartásnak évszázados hagyományai vannak és ezért az állattartással járó kellemetlen hatások megszokottabbak.
A haszonállatok tartása gyakran az állattartó és családja megélhetését szolgálja. Annak korlátozásával vagy esetleges megtiltásával a család szociális biztonsága kerülhet veszélybe, miközben a helyi önkormányzatnak az állattartás helyi szabályainak megalkotásakor és a rendelkezések betartatásakor az állattartók környezetében élők alkotmányos jogainak védelméről is kell gondoskodnia. Amennyiben az állattartást helyi rendelet szabályozza, a hatóság annak betartatására köteles.
Az állattartási ügyekben gyakran tapasztalható, hogy a hatóság az állattartást sérelmező panaszokkal kapcsolatban hosszabb időn keresztül nem, vagy nem kellő hatékonysággal jár el, emiatt a sérelmezett tevékenységet akár éveken keresztül háborítatlanul folytatják.
2. A konkrét esetben a közegészségügyi hatóság már 2005-ben több alkalommal is felhívta a Polgármesteri Hivatal figyelmét a panaszosok által jelzett, erősen kifogásolt állattartási körülményekre, közegészségügyi kifogásokra.  
A polgármester önkormányzati hatósági jogkörben, 2006. április 19-én kelt határozatában kötelezte az állattartót a területen az állattartási, közegészségügyi szabályok betartására, valamint a terület rendbetételére, miután a 2006-os tavaszi Dunai árvizet követően az ÁNTSZ őt kötelezte a területen az állattartásból származtatható járványügyi helyzet megszüntetésére. 
A fellebbezés nyomán eljáró képviselő-testület határozatában rögzítésre került, hogy az állattartó a helyi állattartásról szóló jogszabályt, valamint az állategészségügyről szóló törvény előírásait többszörösen is megszegte, a kialakult helyzeten az árvíz csak súlyosbított. 
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatában kifejtette, hogy az „Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. (…) A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.”
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. Az országgyűlési biztosok a jogállam követelményei közé felvették a tisztességes eljárás követelményét is, amely – mint a hatóságok jogállami értékrendű eljárásának összetevője – azt fejezi ki, hogy a jogalkalmazás során meg kell valósulnia a hatósági eszközök rendeltetésszerű használatának, méltányos, humánus, célszerű és hatékony alkalmazásának. A tisztességes eljárás a hatóság kötelessége, az ügyfélnek pedig alkotmányos joga.
Az Alkotmánybíróság a 27/1995. (V. 15.) AB határozatban kifejtette, hogy „az egészséges környezethez való jog érvényesítése állami kötelezettség. Az érvényesítés egyik eszköze az épített környezet védelme. Az épített környezet védelméhez hozzátartozik a települési környezet védelme. A települési környezet védelme kiterjed a lakóterületekre.”
Az állatok tartásáról szóló, 11/2003. (IX. 11.) Ktr. számú önkormányzati rendelet (továbbiakban: Ár.) 2. § szerint, állattartási ügyben a polgármester önkormányzati hatósági jogkörben jár el. Ha az Ár. előírásainak megsértését, be nem tartását tapasztalja, az érintett személyt határozattal, illetve határidő megszabásával kötelezi az Ár. rendelkezéseinek betartására.
A jogszabály 8. §-a szerint az állattartást meg kell tiltani, ha: az állattartáshoz szükséges feltételek nem biztosíthatók (férőhely, védőtávolság), az állattartó az Ár. szerinti állattartás feltételeit előzetes figyelmeztetés ellenére sem biztosítja,  az állattartás a környék lakóinak nyugalmát zavarja, illetve akkor is, ha az állattartó nem rendelkezik az állattartáshoz szükséges jogszabályban meghatározott engedéllyel.
Amennyiben a polgármester az állattartást megtiltja vagy korlátozza, eljárására – 2005. november 1-jéig az Áe. – a Ket. rendelkezései irányadóak.
Az ÁNTSZ jelzései időpontjában az Áe. volt hatályban. Az Áe. 4. § (1) bekezdése szerint a közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni.
Az Áe. értelmében az „államigazgatási eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára (a továbbiakban: kérelem) vagy hivatalból indul meg” (13. § (1) bekezdés), az eljárás lezárásaként a közigazgatási szerv az ügy érdemében határozatot hoz (42. § (1) bekezdés).
Az Áe. 26. § (1) bekezdése szerint „a közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.” A bizonyítási eszközök köre elvileg korlátlan. A szabad bizonyítási rendszer alapján bármilyen eszköz felhasználható a jogilag releváns tények bizonyítására. A törvényben nevesített bizonyítási eszközök: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemle és a szakértői vélemény. A közigazgatási szerv a bizonyítékokat először egyenként, majd összességükben értékeli és ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
A jogállamisághoz, jogbiztonsághoz való alapjogból fakad az a követelmény, hogy a közigazgatási szervek a jogszabályokat maradéktalanul tartsák és tartassák be, adott esetben tehát, hogy – eredményesen – tiltsák meg az engedély nélküli, és egyéb jogszabályba ütköző módon folytatott tevékenységet. 
Jelen ügyben az állattartással kapcsolatos kötelezésre csak az állattartásból származtatható közegészségügyi veszély megállapítása után került sor, holott az Ár. 8. §-a alapján a polgármesternek már korábban meg kellett volna tiltania az állattartást.
Végrehajtható kötelezést a polgármester 2006. tavaszáig nem tett. Igaz, az állattartót szóban többször figyelmeztették, önkéntes jogkövetés, együttműködés hiányában ettől nem érhető el eredmény, a „figyelmeztetés” nem kényszeríthető ki.
Hangsúlyoznom kell tehát, hogy azután került sor a polgármester által önkormányzati hatósági jogkörben kötelezésre, hogy közegészségügyi veszélyhelyzet alakult ki. 
A polgármester azzal, hogy 2006. április 19-ét megelőzően – holott annak szükségességével tisztában volt – nem kötelezte az állattartót arra, hogy a nem megfelelően, jogszabályba ütköző, másokat zavaró módon folytatott állattartást szüntesse meg, nem tett eleget az Ár. 8. §-a által meghatározott eljárási kötelezettségének, mulasztásával az Alkotmányban szereplő jogbiztonsággal, valamint tisztességes eljáráshoz való, illetve a tulajdonhoz és az egészséges környezethez való jogokkal összefüggésben visszásságot okozott. 
3. A rendelkezésemre álló iratok szerint az állattartó tevékenységét rendezetlen körülmények között jelenleg is végzi.
A határozatokban foglalt kötelezések önkéntes teljesítésének elmaradásakor végrehajtási eljárás(ok) lefolytatása szükséges.
Bár a polgármester 2006. április 19-én kelt határozatában kötelezte az állattartót a területen az állattartási, közegészségügyi szabályok betartására, valamint a terület rendbetételére, nem került elő adat arról, hogy a határozatban foglaltak végrehajtása érdekében a hatóság végrehajtási intézkedést tett volna.
A Ket. 127. § (1) bekezdése szerint „A hatóság döntése végrehajtható, ha a) pénzfizetésre, valamely tevékenységre vagy attól való tartózkodásra irányuló kötelezettséget állapít meg, jogerőre emelkedett, és a teljesítésre megállapított határidő vagy határnap (a továbbiakban együtt: határidő) eredménytelenül telt el; b) az a) pont szerinti kötelezettséget megállapító döntés fellebbezési jogra tekintet nélküli végrehajtását vagy biztosítási intézkedésként való alkalmazását rendelték el.”
A törvény 130. § (1) bekezdése rögzíti, hogy a döntés végrehajtását – ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik – az első fokon eljáró hatóság végzéssel rendeli el.
A Ket 142. § (1) bekezdése értelmében a végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító szerv – szükség esetén a jogosult, illetve a kötelezett meghallgatása után – határoz. A 140. § (1) bekezdésében felsoroltak közül azt az intézkedést kell megtennie, amely – az eset összes körülményét mérlegelve – a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését.
A végrehajtási eljárás az a terület, amely az első fokú hatóságokat nehéz – gyakran teljesíthetetlennek tűnő – feladatok elé állítja, melynek főbb okai az eszközrendszer hiányosságai, az állampolgárok jogkövető magatartásának egyre gyakrabban jelentkező hiánya, a jogszabályok és a hatósági előírások tudatos és sorozatos be nem tartása.
A határozat végrehajthatósága alapvetően a jogerőtől és a teljesítési határidő vagy határnap leteltétől függ. A végrehajtás elrendelésének feltétele, hogy legyen végrehajtható határozat, valamint, hogy a végrehajtás elévülési ideje még nem járt le. A konkrét esetben minden feltétel fennállt, és jelenleg is fennáll. A tisztességes eljárás megköveteli az ügyek ésszerű határidőn belüli elintézését, az önkéntes teljesítés elmaradása esetén a végrehajtási eljárás lefolytatását. Sérti a tisztességes eljárás követelményét a hatóság, ha az eljárás indokolatlanul elhúzódik. A jogállamiság a bíróságok által meghozott ítéletek mellett a közigazgatási határozatok végrehajthatóságát is megköveteli. A végrehajtás elmaradása, vagy jelentős elhúzódása a meghatározott cselekmény elvégzésének elmaradásából adódó hátrányokon túl aláássa az államigazgatás tekintélyét.
Az Önkormányzat munkatársai észlelték a polgármester részéről kötelezést tartalmazó határozat előírásai teljesítésének elmulasztását. A polgármester döntése kikényszerítésére – mely önkormányzati hatósági ügyben eljárva kötelezettsége lett volna – nem tett meg mindent. 
Megállapítottam, hogy a polgármester nem szerzett érvényt határozatának, eljárásnak eredménytelensége, intézkedési kötelezettségének – így a végrehajtási eljárás foganatosítása – elmulasztása az Alkotmányban szereplő jogbiztonsággal, valamint a tisztességes eljáráshoz való, illetve az egészséges környezethez és a tulajdonhoz való alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okozott.
A sérelmezett állattartás ügyében az elmúlt években történt intézkedés, az állatokat azonban jelenleg is a panaszosok szomszédságában tartják, a helyi állattartási rendelet követelményei ma sem teljesülnek. Ebben szerepet játszott és játszik, hogy az állattartó rossz szociális körülmények között él, számára az állattartás jelenti a megélhetési forrást. E szempont azonban már nem adhat alapot arra, hogy a tevékenységet továbbfolytassa. A rossz szociális helyzet miatt az évek óta fennálló elfogadhatatlan állapot nem tartható tovább.
A probléma megoldása, az állattartás körülményeinek rendezése ma már ugyanakkor nem halasztható, újabb határidők nem fogadhatóak el. Figyelemmel kell lenni arra, hogy az állattartásul szolgáló területet elhelyezkedéséből eredően újabb árvíz érintheti, továbbá a sérelmezett állapot kedvezőtlenül érinti a környéken lakók életminőségét, környezetük állapotát.

Kezdeményezés
A jogállamiság alkotmányos értékeinek védelme érdekében az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy Verőce Község polgármestere különös gondossággal kísérje figyelemmel az ügyet annak érdekében, hogy az állattartás a helyi rendelet előírásainak megfelelően mielőbb rendeződjön, a hosszabb ideje fennálló lakossági panasz végérvényesen – megnyugtató módon – megoldódjon. Kérem, hogy kötelezésének szerezzen érvényt, az abban foglaltakat hajtassa végre.

Budapest, 2007. április 16.
Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet: az alkalmazott jogszabályok
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti; b) a jogosult kívánságára a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti; c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet; d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja. (3) Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható.
83. § (1) A közigazgatási szerv a 82. §-ban felsoroltak közül azt az intézkedést köteles megtenni, amely – az ügy körülményeit figyelembe véve – a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését. (2) A közigazgatási szerv a 82. § szerinti intézkedéseket határozattal rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és a bírság megfizetésére kötelező határozat ellen fellebbezni lehet.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
19. § (1) A hatóság hatáskörét - a hatósági eljárás körébe tartozó ügyfajta meghatározásával - jogszabály állapítja meg. Jogszabályban kell megjelölni az első fokon eljáró, továbbá ha az nem a 107. §-ban és 108. §-ban megjelölt hatóság, a fellebbezést elbíráló hatóságot is. (2) Önkormányzati hatósági ügyben első fokon a képviselő-testület jár el. Ezt a hatáskörét önkormányzati rendeletben a közgyűlés elnökére, a polgármesterre, a főpolgármesterre, a részönkormányzat testületére, a képviselő-testület bizottságára, illetve törvényben meghatározottak szerint létrehozott társulásra ruházhatja át. (3) A hatóság a hatáskörét vagy annak gyakorlását - törvényben meghatározott kivétellel - más hatóságra nem ruházhatja át. Nem tekinthető a hatáskör átruházásának, ha a külképviseleti hatóság egyes - más magyar hatóság hatáskörébe tartozó - hatósági ügyek intézésében közreműködik. (4) A hatóságtól - a 20. § (3) bekezdésében foglalt kivétellel - a hatáskörébe tartozó ügy nem vonható el.
20. § (1) A hatóság a hatáskörébe tartozó ügyben illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének a rá irányadó ügyintézési határidőn belül nem tesz eleget, a felügyeleti szerv - kérelemre vagy hivatalból - soron kívül, de legkésőbb a tudomásszerzéstől számított öt napon belül kivizsgálja a mulasztás okát.
71. § (1) A hatóság - a (4) és (5) bekezdésben meghatározott kivétellel - az ügy érdemében határozatot hoz, az eljárás során eldöntendő egyéb kérdésekben pedig végzést bocsát ki (a továbbiakban együtt: döntés).
124. § (1) A hatósági eljárásban az e törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén állami kényszerrel is el kell érni, hogy a hatóság döntésével pénzfizetésre vagy egyéb magatartásra kötelezett ügyfél e kötelezettségének eleget tegyen.
130. § (1) A döntés végrehajtását - ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik - az első fokon eljáró hatóság végzéssel rendeli el. Ha a hatóság a döntés fellebbezésre tekintet nélküli végrehajtását rendeli el, a végrehajtásról és a foganatosítás módjáról a döntést tartalmazó határozatban vagy végzésben kell rendelkezni. (2) A hatóság hivatalból indult vagy folytatott eljárás esetén a végrehajtást hivatalból, egyébként a jogosult kérelmére rendeli el. Ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik, a végrehajtást a 127. § szerinti feltétel teljesülésétől, illetve a végrehajtás megindítására irányuló kérelem beérkezésétől számított öt napon belül el kell rendelni.
131. § (4) Ha a hatóság a határozatnak a fellebbezésre való tekintet nélküli végrehajtását rendelte el, a halaszthatatlan végrehajtási cselekményt az első fokon eljáró hatóság köteles foganatosítani.
140. § (1) Ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban együtt: meghatározott cselekmény) irányul, a teljesítés elmaradása esetén a végrehajtást foganatosító szerv a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, b) feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze vagy mással elvégeztesse, c) a jogosult kérelmére a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti, d) ha a teljesítés elmaradása a kötelezettnek felróható, a kötelezettel szemben eljárási bírságot szabhat ki, e) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt. (2) A végrehajtást foganatosító szerv az (1) bekezdés a) és b) pontja esetében a kötelezettet a teljesítéssel előreláthatóan felmerülő költség előlegezésére kötelezi, vagy ha ez nem vezet eredményre, a költséget megelőlegezi.
141. § (1) Ha a meghatározott cselekmény elvégzéséhez szükséges költségek egy százaléka az eljárási bírság felső határánál nagyobb összeg, a végrehajtási eljárásban kiszabható eljárási bírság felső határa a teljesítési költség egy százalékáig terjedhet. (2) Az eljárási bírság ismételten kiszabható, ha a kötelezett a meghatározott cselekményt a bírságot kiszabó végzésben megállapított újabb határidő alatt nem teljesítette, továbbá ha a meghatározott magatartásra vonatkozó rendelkezést ismételten megszegi. (3) Az eljárási bírság behajtására a pénzfizetési kötelezettség végrehajtására vonatkozó szabályok szerint kell eljárni azzal, hogy a végrehajtást foganatosító szerv rendeli el a végrehajtást.
142. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító szerv - szükség esetén a jogosult, illetve a kötelezett meghallgatása után - határoz. A 140. § (1) bekezdésében felsoroltak közül azt az intézkedést kell megtennie, amely - az eset összes körülményét mérlegelve - a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését. (2) A végrehajtást foganatosító szerv a szükséges intézkedést végzéssel rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és az eljárási bírság megfizetésére kötelező végzés ellen fellebbezésnek van helye.

1995. évi XCI. törvény az állategészségügyről
3. § (1) Az állat tartásánál meg kell tartani az állategészségügyi, a közegészségügyi, a környezetvédelmi, valamint az állatvédelmi előírásokat; ezeket érvényesíteni kell az állat szállítása, forgalmazása, az állati eredetű élelmiszer és állati eredetű termék előállítása, feldolgozása, tárolása és forgalmazása során is.

11/2003.(IX. 11.) Ktr. sz. önkormányzati rendelet az állatok tartásáról (Ár.)
2. § (1)Verőce község területén állatot tartani csak a vonatkozó közegészségügyi, állategészségügyi és környezetvédelmi szabályok betartásával, az építési előírásoknak megfelelő épületben, e rendeletben meghatározott módon lehet. (2) A szakhatósági előírások be nem tartása, illetve az állattartás előfeltételeinek hiányában e rendelet előírásainak érvényesülése érdekében az eljáró hatóság a jogszabályoknak megfelelő végrehajtási intézkedést tesz. (3) E rendeletben szabályozott állattartási ügyben I. fokon Verőce Község Polgármestere a Képviselő-testülettől átruházott önkormányzati hatósági jogkörben jár el (4) A (3) bekezdés értelmében tett intézkedés az Ár. előírásainak megsértésén, be nem tartásán alapulhat, ilyen esetben az érintett személy határozattal illetve határidő megszabásával kell  kötelezni az Ár. rendelkezéseinek betartására.
4. § (1) Minden állattartó köteles gondoskodni arról, hogy az állattartás következtében mások jogai és érdekei sérelmet ne szenvedjenek, különös tekintettel a zajterhelésre, a levegő és a talaj, a felszíni és felszín alatti vizek szennyezésére, valamint a káros rovarok és rágcsálók szaporodására. (3) Szakhatósági vélemény alapján az állattartás azon a területen is eltiltható, illetve feltételhez köthető, ahol e rendelet szerint engedély nem szükséges, ha az állattartó a tartás feltételeit maradéktalanul nem biztosítja.
5. § A község közigazgatási területét a jelen önkormányzati rendelet három állattartási övezetre osztja. Az II. számú állattartási övezetbe azok a belterületi lakóingatlanok tartoznak, melyek az I. övezetbe nem. Az II. sz. állattartási övezetben jelen rendelet előírásai, valamint az 1. számú mellékletben meghatározott védőtávolságok és korlátozások betartása mellett tartható haszonállat.
8. § Az állattartást meg kell tiltani, ha: a.) az állattartáshoz szükséges feltételek nem biztosíthatók (férőhely, védőtávolság), b.) az állattartó az Ár. szerinti állattartás feltételeit előzetes figyelmeztetés ellenére sem biztosítja, c.) az állattartás a környék lakóinak nyugalmát zavarja, d.) az állattartó nem rendelkezik az állattartáshoz szükséges jogszabályban meghatározott engedéllyel.
9. § (1) Haszonállat csak a közegészségügyi, állategészségügyi és építésügyi előírásoknak megfelelő körülmények között, arra alkalmas épületben (istálló, ól, ketrec) tartható. (7) Haszonállat tartására szolgáló épület és az ahhoz tartozó kifutó, illetve trágya- és trágyalétároló a rendelet 1. sz. mellékletében meghatározott védőtávolságok megtartása mellett, és az OTÉK III. és IV. fejezetében leírtak szerint engedélyezhető, illetve létesíthető.
10. § (1) Trágya és trágyalé tárolása a közegészségügyi és környezetvédelmi előírásoknak megfelelően történhet a rendelet 1. sz. mellékletében meghatározott védőtávolságok betartásával. A trágyatároló a II. és III. sz. állattartási övezetben csak terepszint alatti fedett kialakítású lehet. A keletkező nem híg trágyát szivárgásgátló alappal és ugyancsak szivárgásgátló oldalfalakkal rendelkező tárolóban kell gyűjteni, melynek a bűz kiáramlását megakadályozó fedéséről is gondoskodni kell. Az építési hatóság a trágya (trágyalé) tárolására az érintett szakhatósági véleményekre figyelemmel további feltételeket állapíthat meg. (3) Az állatok tartására szolgáló épületek és építmények takarítását szükség szerint el kell végezni, évenként – legalább egyszer – nagytakarítás után fertőtlenítéssel szükséges az állattartó helyeket higiénikus állapotba tartani. Gondoskodni kell továbbá ezen épületek, építmények folyamatos takarításáról, rendszeres fertőtlenítéséről valamint rovar- és rágcsáló irtásról. (4) A trágyalé a szomszédos telekre nem folyhat át, és a saját ingatlan talaját sem fertőzheti. A trágyatároló aknát fedetten kell tartani.
11. § (2) Tilos haszonállatot a közterületen tartani, legeltetni, az ingatlanról felügyelet nélkül kiengedni. A haszonállat által közterületen okozott szennyeződést a tulajdonos azonnal köteles eltávolítani.