Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jogkörében eljáró adatvédelmi biztos
Jelentése
az OBH 4155/2006. számú ügyben

Ügyintéző: dr.Kunné dr.Simonyi Anna
Az eljárás megindulása
A panaszos előadta, hogy a budakalászi ingatlanával szomszédos ingatlan tulajdonosa építési engedélyt kapott a tetőtér beépítésére. Figyelemmel arra, hogy az építkezés eltért az engedélyezettől, fennmaradási és továbbépítési engedély kiadására került sor. A fennmaradási engedély kiadásával egyidejűleg (2005. augusztus) a hatóság bizonyos munkálatok elvégzésére, valamint az építtető lakóházán lévő terasz elbontására kötelezte az építtetőt. A panaszos sérelmezte, hogy a kötelezett a mai napig nem hajtotta végre a határozatban foglaltakat, az építésügyi hatóság pedig nem intézkedik hathatósan a végrehajtás kikényszerítése érdekében. 
Tekintettel arra, hogy a beadványban felvetett probléma alapján a jogállamiság elvének és az abból következő jogbiztonság követelményének (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) és a tulajdonhoz fűződő jog (Alkotmány 13. § (1) bekezdés) sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja nem volt kizárható, a korábbi országgyűlési biztos vizsgálatot rendelt el. 
Egyidejűleg tájékoztatást és a vonatkozó iratok megküldését kérte mind a budakalászi jegyzőtől, mind a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjétől.  

A megállapított tényállás
A panaszos által becsatolt, valamint a kapott tájékoztatásokból és a rendelkezésre bocsátott iratok alapján a következőket állapítottam meg:
Az első fokú hatóság a panaszos bejelentésére helyszíni szemlén (2004. októberében) rögzítette, hogy az építtető a kivitelezés során eltért az építési engedélyben foglaltaktól, majd fennmaradási engedély iránti kérelem benyújtására adott ki kötelezést (2459/10/2004. sz., 2004. november). A panaszosnak és a kötelezettnek a határozat elleni fellebbezését a felettes hatóság 81-268/2005. sz., április 11-én kelt határozatával elutasította (az iratok tanúsága szerint a határozat június 16-án került expediálásra). Ezt követően az építtető benyújtotta a fennmaradási engedély iránti kérelmet, amelynek alapján az építtető kikötésekkel, megkapta a fennmaradási engedélyt (2005. augusztus 3.), amely fellebbezés hiányában október 28-án jogerőre emelkedett. A határozatban előírt kötelezettségek teljesítésének határidejét 30 napban állapította meg a hatóság.
A panaszos jelezte, hogy szomszédja nem teljesítette az előírtakat, ezért az építésügyi hatóság végrehajtási bírságot szabott ki az építtetővel szemben, majd kérelemre – figyelembe véve a kötelezett és a panaszos lakóháza közötti igen kicsi, 40 cm-es távolságot, és az ebből adódó megvalósítási problémákat – a teljesítési határidőt megváltoztatta a 65/6/2006. sz., február 12-én kelt határozatával, és 2006. május 31-re módosította. A panaszos fellebbezését a másodfokú hatóság a 81-1297/2006. sz., június 25-én kelt, a polgármesteri hivatalnál augusztus 7-én iktatott határozatával elutasította. A másodfokú (felügyeleti) hatóság egyidejűleg hathatós végrehajtási intézkedés megtételére hívta fel a budakalászi jegyzőt. A közigazgatási hivatal vezetője arról tájékoztatott, hogy a panaszolt eljárás befejezésében mindkét érdekelt fél aktív együttműködésére van szüksége, hiszen a két, szomszédos ingatlan elhelyezkedése miatt az építkezésekből adódó kiegészítő kivitelezési munkálatokat csak egymás ingatlanáról lehet elvégezni. Rámutatott arra a másodfokú hatóság, hogy az építésügyi igazgatás szabályai a szomszédok közötti megromlott viszony feloldására alkalmatlanok.
A budakalászi jegyző arról adott tájékoztatást, hogy a folyó év májusában tartott helyszíni szemle során rögzítésre került, hogy a kifogásolt terasz elbontására nem került sor, annak ellenére, hogy márciusban a Nagyközség polgármestere közvetítésével próbálta az építésügyi hatóság a két ellenérdekű fél között a megegyezést elősegíteni, valamint, hogy bizonyos kötelezettségek végrehajtásának helyszíne csak az építtető lakásán keresztül közelíthető meg. A CD-n megküldött iratokból az is megállapítható, hogy a panaszos is végzett szabálytalanul építési munkálatokat, amelyek miatt szintén építésügyi hatósági eljárás van folyamatban. Kötelezést elrendelő határozatot hozott az építésügyi hatóság, melyet a panaszos sem hajtott azonban végre. A jegyző ismertette elképzelését, mely szerint a „hatósági végrehajtás intézményével csak legvégső esetben kívánunk élni, mivel megítélésünk szerint az tovább fokozná a felek között kialakult bosszúhadjáratot”. 
Arról is tájékoztatott a jegyző, hogy olyan végrehajtási módozatot szeretne a hivatal találni, amely nem mélyíti tovább – az egyébként mindkét érdekelt fél által szabálytalanul végzett építkezés miatt kialakult – jelenleg kibékíthetetlennek tűnő szomszédi viszonyt. 

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

Alkalmazott jogszabályok 
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
1992. évi XXIII. törvény a köztisztviselők jogállásáról (Ktv.)
1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet az Országos Településrendezési és Építési Követelményekről (OTÉK)

A vizsgálat megállapításai
A rendelkezésre álló iratokból megállapítottam, hogy a panaszos szomszédját – a terasz elbontására – kötelező határozatban megállapított és módosított teljesítési határidő 2006. május 31-én lejárt. Ezt követően az építésügyi hatóság nem tett semmilyen végrehajtási intézkedést határozata kikényszerítése érdekében. 
A határozat meghozatala idején hatályban volt, Áe. 82. § -ában foglaltak szerint a végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító szerv dönt. Az alkalmazható módszerek közötti (így többek között: végrehajtási pénzbírság kiszabása, hatósági végrehajtás elrendelése) választás a végrehajtást foganatosító szerv joga, és sem a felettes szerv, sem az országgyűlési biztos nem dönthet arról, melyiket alkalmazza a hatóság.
A fentiek figyelembevételével megállapítható, hogy a panaszolt építkezés ügyében a budakalászi jegyző huzamos ideje nem intézkedik a panaszos végrehajtási kérelmei alapján, és ezzel a mulasztással az Alkotmány 2. § /1/ bekezdésében meghatározott jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal és az ezzel összefüggő tisztességes eljárás követelményével kapcsolatban visszásságot okoz.
Rá kell mutatnom arra is, hogy a megállapított visszásság jelenleg is fennáll, hiszen a teraszt az építtető nem bontotta el. Nem mentesíti a hatóság mulasztását az a körülmény, hogy a végrehajtás helyszíne a panaszolt építkezés folytatójának lakásán keresztül közelíthető csak meg. A végrehajtás helyszínének tulajdonosa (Étv. 51. § (3) bekezdésében foglaltak értelmében) ugyanis tűrni köteles a munkálatok elvégzését, ellenkező esetben a hatóságnak a tűrésre kell köteleznie az átjutást megakadályozót.
Nem tudtam elfogadni a jegyző azon álláspontját, hogy nem kíván élni (legalább is jelenleg) a hatósági végrehajtás lehetőségével, hiszen minél tovább tart a végrehajtási eljárás (minél későbbre tevődik annak befejezése), annál nagyobb lesz a feszültség mind a két érintett, mind pedig az érintettek és a hatóság között, ahelyett, hogy hathatós intézkedéssel az évek óta tudott kötelezés teljesedésbe menne.

Ajánlás
A mulasztásból eredő visszásság megszüntetése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-a alapján felkérem a budakalászi jegyzőt, hogy soron kívül intézkedjen a kötelezettséget megállapító határozata végrehajtása érdekében.
A Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal vezetőjét arra kérem, hogy a jelentésemben feltárt visszásság megszűntetése érdekében a Ket. 115. § (1) bekezdés a) pontja alapján tegyen intézkedéseket, különös tekintettel arra, hogy az elmúlt időben nem ez az első ügy, amelyikben a hatóság elhúzódó eljárást sérelmezték a panaszosok. (Az OBH 4554/2005. sz., az OBH 2033/2006. sz. ügyben tartott vizsgálat során is megállapítást nyert, hogy az építésügyi hatóság rendszeresen túllépi az ügyintézési határidőt, és nem megfelelően jár el saját döntései végrehajtása érdekében.). 

Budapest, 2007. szeptember 11.

Dr. Péterfalvi Attila sk.

Melléklet: az alkalmazott jogszabályok
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
1. § Ennek a törvénynek az a célja, hogy a közigazgatási szervek hatósági eljárásának szabályozásával elősegítse az államigazgatási feladatok eredményes ellátását.
2. § (1) A közigazgatási szervek eljárásukban következetesen érvényre juttatják a törvényességet, demokratizmust és humanizmust. (4) A közigazgatási szervek feladataikat a lakosság tevékeny közreműködésével látják el. Az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, továbbá az eljárásban részt vevő más szervek és személyek hatékony együttműködésére épül.
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja. (2) Ha a közigazgatási szerv a felettes szervének utasítására nyolc napon belül nem hoz érdemi határozatot - a (3) bekezdésben foglaltak kivételével -, a felettes szerv az ügyfél kérelmére az ügyet magához vonja. A felettes szerv az ügyben első fokon jár el, vagy az elsőfokú eljárásra a mulasztóval azonos hatáskörű közigazgatási szervet - azzal egyetértésben - jelöl ki. A kijelölt közigazgatási szerv - ha jogszabály másként nem rendelkezik - harminc napon belül érdemi határozatot hozni köteles.
5. § (1) A közigazgatási szerv hatáskörét jogszabály állapítja meg; ebben meg kell határozni azt a szervet, amely az ügyben első fokon eljár. (3) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az ügyben első fokon a legalsóbb fokú szerv jár el.
6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az eljárásra illetékes b) ingatlanra (földre, házra, lakásra, más helyiségre stb.) vonatkozó ügyben az a közigazgatási szerv, amelynek területén az ingatlan van;
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (3) Ha a felettes szerv a mulasztó közigazgatási szerv helyett azonos hatáskörű másik szervet jelöl ki az eljárásra, az elintézési határidő a kijelölésnek az eljáró szervhez érkezésekor kezdődik. (4) A felettes szerv eljárása esetén az elintézési határidő az iratoknak a felettes szervhez érkezésekor kezdődik. A közigazgatási szerv a felettes szerve intézkedésének kézhezvételétől számított öt napon belül köteles az iratokat felterjeszteni. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
81. § Ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére (ingatlan birtokba adására, lakás kiürítésére stb.) vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban: meghatározott cselekményre) irányul, a végrehajtást az a legalsóbb fokú közigazgatási szerv foganatosítja, amelynek illetékességi területén a kötelezett lakása vagy székhelye, illetőleg az ingatlan van. Ha nem a végrehajtást elrendelő közigazgatási szerv jogosult a foganatosításra, e célból az illetékes szervet kell megkeresni.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti; b) a jogosult kívánságára a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti; c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet; d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja. (3) Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható.
83. § (1) A közigazgatási szerv a 82. §-ban felsoroltak közül azt az intézkedést köteles megtenni, amely - az ügy körülményeit figyelembe véve - a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését. (2) A közigazgatási szerv a 82. § szerinti intézkedéseket határozattal rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és a bírság megfizetésére kötelező határozat ellen fellebbezni lehet.
85. § (1) A végrehajtást elrendelő, illetőleg foganatosító szerv vagy felettes szerve - hivatalból vagy kérelemre - elrendelheti a végrehajtás felfüggesztését, ha a határozat megváltoztatása vagy megsemmisítése várható, vagy ha a felfüggesztést különös méltánylást érdemlő körülmény indokolja. (2) A végrehajtást általában legfeljebb harminc napra lehet felfüggeszteni.
86. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a határozat jogerőre emelkedésétől számított három év eltelte után nincs helye végrehajtásnak. (2) A végrehajtás elévülését bármely végrehajtási cselekmény megszakítja.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
29. § (1) A hatósági eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára, más hatóság kezdeményezésére, külön jogszabályban meghatározott panaszra (a továbbiakban együtt: kérelem) vagy hivatalból indul meg. (3) Ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik, az eljárás megindításáról a) a hivatalból indult eljárásban az ismert ügyfelet az eljárás megindításától, b) a kérelemre indult eljárásban az ismert ellenérdekű, illetve érintett ügyfelet a kérelem beérkezésétől
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg.
34. § (1) A kérelmet a hatósághoz írásban lehet benyújtani, a természetes személy ügyfél azonban kérelmét szóban is előterjesztheti. (5) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha az nem egyezik az ügyfél által használt elnevezéssel.
49. § Ha a hatóság nem tartja szükségesnek az ügyfél idézését, köteles az ügyfelet a tanú és a szakértő meghallgatásáról, a szemléről és a tárgyalásról - ha az ügy körülményeiből más nem következik - legalább öt nappal korábban értesíteni azzal a tájékoztatással, hogy a meghallgatáson (szemlén, tárgyaláson) részt vehet, de megjelenése nem kötelező. Ezt a rendelkezést kell alkalmazni arra az ügyfélre is, akinek kérelmére az eljárást megindították. Az értesítést - ha az ügy körülményeiből más nem következik - úgy kell közölni, hogy az az eljárási cselekmény időpontja előtt legalább öt nappal az ügyfélhez megérkezzen.
50. § (1) A hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
70. § (1) Ha a hatóság az ügyfélnek az eljárás megindításáról való értesítését mellőzte, és az ügyben bizonyítási eljárást folytatott le, annak befejezésétől számított öt napon belül értesíti az ügyfelet, hogy az - az iratokba való betekintés szabályai figyelembevételével - megismerhesse a bizonyítékokat, azokra öt napon belül észrevételt tehessen, élni tudjon nyilatkozattételi jogával, és további bizonyításra irányuló indítványt terjeszthessen elő.
96. § A hatóság határozata ellen az e fejezetben meghatározottak szerint önálló jogorvoslatnak van helye. A hatóság végzése ellen önálló jogorvoslatnak akkor van helye, ha azt törvény lehetővé teszi.
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja. (2) Végzés csak a határozat elleni fellebbezésben támadható meg, kivéve a (3) és (4) bekezdésben, továbbá a 109. § (2) bekezdésében szabályozott eseteket. Törvény az önálló fellebbezést egyéb esetekben is lehetővé teheti. (3) Az eljárást felfüggesztő, az eljárást megszüntető, a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasító, az eljárási bírságot kiszabó, valamint a költség összegének megállapítása és a költségviselés tárgyában hozott elsőfokú végzés ellen önálló fellebbezésnek van helye.
115. § (1) A felügyeleti szerv jogosult hivatalból megvizsgálni az ügyben eljáró hatóság eljárását, illetve döntését, és ennek alapján a) megteszi a szükséges intézkedést a jogszabálysértő mulasztás felszámolására,

1992. évi XXIII. törvény a köztisztviselők jogállásáról (Ktv.)
50. § (1) Fegyelmi vétséget követ el a köztisztviselő, ha közszolgálati jogviszonyból eredő kötelezettségét vétkesen megszegi.
55/A. § (1) Meg kell szüntetni a fegyelmi eljárást, ha a) annak tartama alatt a közszolgálati jogviszony megszűnik;

1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
34. § (1) Telekalakításhoz, építmény, építményrész, épületegyüttes megépítéséhez, átalakításához, bővítéséhez, felújításához, helyreállításához, korszerűsítéséhez, lebontásához, elmozdításához, illetve használatbavételéhez, fennmaradásához vagy a rendeltetésének megváltoztatásához (a továbbiakban együtt: építési munka) a jogszabályokban meghatározott esetekben az építésügyi hatóság engedélye szükséges. (5) Az építésügyi hatósági engedélyezéskor az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől számított 60 napon belül meg kell hozni.
45. § (1) Az első fokú építésügyi hatóság köteles az engedélyhez kötött építési munka végzését a helyszínen ellenőrizni. Ennek keretében vizsgálnia kell: (2) Az első fokú építésügyi hatóság az építési munka végzésének ellenőrzésén túl megelőzi, felkutatja, megakadályozza a külön jogszabályban meghatározott építésügyi hatósági engedély nélkül, vagy attól eltérően, és építésügyi engedélyhez nem kötött építési munka esetében az általános érvényű kötelező építésügyi előírások megsértésével (a továbbiakban: szabálytalanul) történő építési tevékenységet, a rendeltetéstől eltérő építményhasználatot. (3) Az építésügyi hatósági ellenőrzést rendszeresen - a külön jogszabályban meghatározott építmények esetében az építési munka végzése során legalább két alkalommal - kell végezni. (4) Az építésügyi hatósági ellenőrzést végző az építési munka folytatását a helyszínen - alkalmanként legfeljebb egyszer 30 napra - megtilthatja, ha az szabálytalanul vagy pedig az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető módon történik. Ez idő alatt az építésügyi hatóságnak döntenie kell az eljárás megszüntetéséről vagy folytatásáról. (5) Az építésügyi hatósági ellenőrzési feladatok végrehajtásában - az építésügyi hatóság felkérése esetén - a rendőrség, a közterület-felügyelet, továbbá jogszabályban felhatalmazott más szervek is közreműködnek. (6) A tulajdonos, a haszonélvező és a használó, valamint az építtető és a kivitelező a hatósági ellenőrzést tűrni kötelesek.
47. § (2) Az építésügyi hatóságnak el kell rendelnie: a) az építmény, építményrész részleges vagy teljes átalakítását, - amennyiben ez nem lehetséges, vagy ha az építtető ezt nem vállalja - a lebontását vagy az újraépítését, ha a kivitelezés az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető módon történik, (3) Az építésügyi hatóság megkeresésére az ingatlan-nyilvántartásba az (1)-(2) bekezdés szerint elrendelt jogerős és végrehajtható kötelezettséget be kell jegyezni. (4) Az építésügyi hatóság, amennyiben a végrehajtható kötelezettséget - annak nem teljesítése miatt a kötelezett terhére hatósági úton, a felmerülő költségeket megelőlegezve - maga végezteti el, a költségek erejéig, azok megtérítéséig az érintett ingatlanra jelzálogjogot jegyeztethet be az ingatlan-nyilvántartásba.
48. § (1) Ha az építményt, építményrészt szabálytalanul építették meg, az építésügyi hatóság arra - az építtető vagy az ingatlannal rendelkezni jogosult kérelme alapján - fennmaradási engedélyt ad, ha a 36. §-ban meghatározott feltételek fennállnak vagy megteremthetők és az építtető az építési jogosultságát igazolta. Ha az építményt, építményrészt építésügyi hatósági engedély nélkül bontották le az építésügyi hatóság azt - határozattal - tudomásul veszi. (8) Ha a szabálytalanul megépített építményre, építményrészre fennmaradási engedély nem adható, az építésügyi hatóság elrendeli: b) - ha az építmény fennmaradása átalakítással sem engedélyezhető -, a lebontását. (10) A (9) bekezdés szerinti egyéves időtartam az építésügyi hatóság számára újra kezdődik: (11) A fennmaradási engedélyezés (1)-(2) bekezdéseiben foglalt feltételeit új eljárás elrendelése esetén az eredeti eljárás megindításakor érvényben volt építésügyi szabályok szerint kell figyelembe venni, kivéve, ha az új eljárás lefolytatásakor hatályos szabályok az építtető számára kedvezőbbek. (13) A szabálytalanul létesített építménnyel, építményrésszel kapcsolatos átalakítási vagy bontási kötelezettségek végrehajtását az ingatlan tulajdonosa (haszonélvezője, használója) tűrni köteles.
51. § (1) Az építésügyi hatóság az általa elrendelt munkálatok elvégzésére - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - az ingatlan tulajdonosát kötelezi. Ha a szabálytalan építési munkát más végeztette, a munkálatok elvégzésére az építtetőt kell kötelezni. (2) Ha az építési munka végzése során, vagy annak következtében az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető állapot keletkezett, az ezzel kapcsolatban szükségessé vált munkálatok elvégzésére az (1) bekezdésben foglaltakon túlmenően a kivitelezőt is kötelezni kell. (3) Az építésügyi hatóság azt, aki az elrendelt munkálatok elvégzését akadályozza, a munkálatok tűrésére kötelezheti. (4) Az építésügyi hatóság által elrendelt munkálatok költségei - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - a kötelezettet terheli.