Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4005/2006. számú ügyben
Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása
A Hivatalomhoz forduló panaszos beadványában sérelmezte, hogy fiatalkorú gyermekét a XIV. kerületi Rendőrkapitányság – járművezetés az eltiltás tartama alatt szabálysértés elkövetése miatt – szabálysértési őrizetbe vette. A panaszos túlzottnak tartotta a fiával szembeni kényszerintézkedés alkalmazását, mert álláspontja szerint az őrizetbe vétel nélkül is biztosítható lett volna az eljárás sikeres lefolytatása. 
Az ügyben alkotmányos jogokat érintő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében megkerestem a budapesti rendőrfőkapitányt.

Az érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.

Az ügy jogszabályi háttere
1999. évi LXIX. törvény a szabálysértésekről (Sztv.)
14. § (1) Szabálysértés miatt elzárást törvény állapíthat meg. (2) Az elzárás legrövidebb időtartama egy nap, leghosszabb tartama - a 24. § (1) bekezdésében foglaltak kivételével - hatvan nap. (3) Az elzárás tartamába a szabálysértési őrizet teljes idejét, valamint a négy órát meghaladó előállítás tartamát be kell számítani. A szabálysértési őrizet beszámításakor minden olyan naptári nap, amelyen az elkövető fogvatartásban volt, egynapi elzárásnak felel meg. A négy órát meghaladó előállítás egynapi elzárásnak felel meg.
15. § Nincs helye elzárásnak, ha az eljárás alá vont személy a) fiatalkorú; b) a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvény 4. §-ának a) pontjában meghatározott fogyatékos személy, kórházi fekvőbeteg-ellátásban részesül, illetőleg kórházi kezelése válik szükségessé; c) a terhesség negyedik hónapját elérő nő, tizenhat éves korát be nem töltő gyermekét egyedül nevelő szülő, vagy fogyatékos, illetőleg folyamatos ápolást igénylő hozzátartozójáról egyedül gondoskodik.
29. § (1) E törvény alkalmazásában fiatalkorú az, aki a szabálysértés elkövetésekor a tizennegyedik életévét betöltötte, de a tizennyolcadikat még nem. (2) Fiatalkorúval szemben pénzbírságot akkor lehet kiszabni, ha önálló keresete (jövedelme) vagy megfelelő vagyona van.
77. § (1) A rendőrség elzárással is sújtható szabálysértés esetén - ha tettenérésre kerül sor - az eljárás alá vont személyt gyorsított bírósági eljárás lefolytatása céljából őrizetbe veheti. (2) A szabálysértési őrizet a bíróság érdemi határozatának meghozataláig, de legfeljebb hetvenkét óráig tart. Az eljárás alá vont személyt nyomban szabadon kell bocsátani, ha a szabálysértési őrizet tartama alatt a bíróság a gyorsított eljárást nem folytatta le, vagy nem szabott ki elzárást.
125. § (1) Az elzárással is sújtható szabálysértés miatt őrizetbe vett személyt a rendőrség gyorsított bírósági eljárás lefolytatása céljából bíróság elé állítja. (2) A rendőrség a bíróság elé állítás időpontjáról haladéktalanul értesíti a bíróságot és a sértettet, valamint gondoskodik arról, hogy a bizonyítási eszközök a tárgyaláson rendelkezésre álljanak. A rendőrség közli az eljárás alá vont személlyel, hogy milyen szabálysértés miatt és milyen bizonyítékok alapján állítja bíróság elé. (3) A rendőrség védőt rendel ki, ha az eljárás alá vont személynek nincs meghatalmazott védője, vagy a meghatalmazott védőt idézi. Gondoskodik továbbá arról, hogy a védő az ügyet megismerhesse, illetőleg az eljárás alá vont személlyel a tárgyalás előtt beszélhessen.
126. § (1) A tárgyaláson a rendőrség képviselője az iratokat és a tárgyi bizonyítási eszközöket a bíróságnak átadja, ezt követően a feljelentést szóban terjeszti elő. (2) A bíróság nem tart tárgyalást, ha megállapítja, hogy az őrizetbe vétel feltételei (77. §) nem álltak fenn, vagy az őrizetbe vételtől több mint hetvenkét óra telt el. (3) Ha a tárgyalás megtartásának nincs akadálya, a bíróság a feljelentés előterjesztése után meghallgatja az eljárás alá vont személyt, szükség esetén a sértettet, illetőleg a tanúkat, majd ezt követően a 120. § (1) bekezdésében foglaltak szerint határoz, az okozott kár megtérítésére azonban nem kötelezhet. (4) A határozat kihirdetése után a bíróság megkérdezi az eljárás alá vont személyt, illetőleg a védőt, kívánnak-e fellebbezést benyújtani. Ha elzárás kiszabására kerül sor, a fellebbezés benyújtására jogosultnak a kérdés feltételét követően nyomban nyilatkoznia kell. (5) Ha az eljárás alá vont személy, illetőleg a védő az elzárás kiszabásával szemben fellebbezést jelent be, és a bíróság az őrizetet meghosszabbítja, a bíróság az iratokat haladéktalanul felterjeszti a megyei bírósághoz. (6) A fellebbezésre vonatkozó nyilatkozatokat követően a bíróság a határozatát nyomban írásba foglalja és kézbesíti az eljárás alá vont személynek, a védőnek, valamint a rendőrség képviselőjének.
156/A. § (1) Az a bíróság vagy szabálysértési hatóság által a járművezetéstől eltiltott személy, aki a járművezetéstől eltiltás hatálya alatt annak érvényesülési körébe tartozó járművet vezet, elzárással vagy százötvenezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a bíróság hatáskörébe tartozik.

Megállapított tényállás
A BRFK XIV. kerületi Rendőrkapitányság járőrei 2006. augusztus 14-én 15.30 körül közlekedésrendészeti intézkedést kezdeményeztek a panaszos fiatalkorú gyermekével szemben, aki a „Behajtani tilos” táblát figyelmen kívül hagyva jobbra kanyarodott és a forgalommal szemben közlekedett. Az intézkedő rendőrök megállapították, hogy a fiatalkorú személy a helyszínen nem rendelkezett vezetői engedéllyel. A nyilvántartásból az is kiderült, hogy a Fehérgyarmati Rendőrkapitányság 2006. április 4-től 12 hónapra eltiltotta a közúti járművezetéstől a fiatalkorút. A járőrök – az ügyelet utasítására – a fiatalkorú személyt előállították a kapitányságra, ahol a panaszos, mint törvényes képviselő jelenlétében meghallgatták. A kapitányságvezető – az Sztv. 156/A. § (1) bekezdésébe ütköző szabálysértés elkövetésére tekintettel – elrendelte a fiatalkorú szabálysértési őrizetbe vételét. Az eljárás alá vont fiatalkorú személyt a BRFK Gyorskocsi utcai fogdájában helyezték el.
A Pesti Központi Kerületi Bíróság (PKKB) 2006. augusztus 16-án, gyorsított eljárás keretében tartott tárgyaláson megállapította, hogy az eljárás alá vont fiatalkorú elkövette a járművezetés az eltiltás tartama alatt szabálysértést, és figyelmeztetést alkalmazott vele szemben. Ezt követően a panaszos gyermekét szabadon bocsátották.
A budapesti rendőrfőkapitány álláspontja szerint az Sztv. 15. § a, pontja – fiatalkorúval szemben nincs helye elzárásnak – csupán a büntetés kiszabásánál irányadó elv, ami a bíróságra nézve tartalmaz kötelező érvényű előírást. Az Sztv. 77. § (1) bek. alapján a rendőrség elzárással is sújtható szabálysértés esetén – ha tettenérés történik – az eljárás alá vont személyt gyorsított bírósági eljárás lefolytatása céljából őrizetbe veheti. Az őrizetbe vételnek tehát az említett tárgyi feltételeken kívül személyi feltétele nincs, és az Sztv.-nek a fiatalkorúak szabálysértéseire vonatkozó szabályai között sem lelhető fel a fiatalkorú őrizetbe vételét kizáró ok. A szabálysértési őrizet a gyorsított bírósági eljárás lefolytatása érdekében alkalmazott kényszerintézkedés, az Sztv. viszont csak az elzárás, mint jogkövetkezmény alkalmazását tiltja a fiatalkorúakkal szemben. Tekintettel arra, hogy a törvényben foglalt feltételek fennálltak, a hatóság a konkrét ügyben jogszerűen vette őrizetbe a szabálysértés fiatalkorú elkövetőjét. A fiatalkorú őrizetbe vétele miatt a bíróság sem emelt semmilyen kifogást.
A rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint a fiatalkorúak őrizetbe vételének törvényességét a kialakult bírói gyakorlat is alátámasztja. 2006-ban hét esetben indult fiatalkorúval szemben gyorsított szabálysértési eljárás, melyek során a bíróság nem állapított meg törvénysértést.

A vizsgálat megállapításai
Az Sztv. 77. § (1) bek. szerint a rendőrség elzárással is sújtható szabálysértés esetén a tettenért eljárás alá vont személyt gyorsított bírósági eljárás lefolytatása céljából őrizetbe veheti. A szabálysértési őrizet, mint a személyes szabadságot korlátozó kényszerintézkedés elrendeléséről tehát a rendőrség mérlegelési jogkörben dönt. A bíróság ugyanakkor megvizsgálja az őrizetbe vétel feltételeinek a fennállását (Sztv. 126. § /2/ bek.). A konkrét ügyben ezért a rendőrség eljárásával összefüggésben nem állapíthattam meg alkotmányos jogot érintő visszásságot, de a vizsgálatomat kiterjesztettem az Sztv. rendelkezéseinek az elemzésére.
Az Sztv. 15. §-a kizárja a fiatalkorúval szemben az elzárás, vagyis a személyes szabadság elvonásával járó jogkövetkezmény alkalmazását. A törvény miniszteri indoklása szerint a büntetésként kiszabható elzárás alkotmányos alapjogot, a személyi szabadságot korlátozza, ezért a szabálysértési szankciórendszer kivételes elemének tekinthető. A 15. § azokat a méltányolható személyi, családi, egészségügyi körülményeket sorolja fel, amikor az elzárás nem alkalmazható. Ezekben az esetekben a végrehajtás részben a büntetés-végrehajtás rendjét veszélyeztetné, részben a büntetés céljával ellentétes, aránytalanul súlyos hátrányt jelentene az eljárás alá vont személyre, illetve hozzátartozójára.
Az Alkotmánybíróság 66/1991. (XII. 21.) AB határozatában kifejtette, hogy a személyes szabadsághoz való alapvető emberi jogot - az Alkotmány garanciális 8. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel - csak törvényben lehet korlátozni, ugyanakkor ennek a korlátozásnak az elérni kívánt, alkotmányosan elismert célhoz képest szükségesnek és arányosnak kell lennie.
A 3/2007. (II. 13.) AB határozatban az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Országgyűlés mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességet idézett elő azáltal, hogy a szabálysértési őrizet elrendelésével szemben nem biztosított jogorvoslati jogot az eljárás alá vont személy számára. Felhívták az Országgyűlést, hogy jogalkotói feladatának 2007. december 31-ig tegyen eleget. 
Az Sztv. számos speciális rendelkezést tartalmaz a fiatalkorúak tekintetében. A szabálysértési őrizet esetén a törvény valóban nem határoz meg kifejezetten kizáró okot a fiatalkorúakra nézve. A törvény rendszertani értelmezéséből ugyanakkor álláspontom szerint az következik, hogy a fiatalkorúval szemben nem alkalmazható ez a szabadságkorlátozó intézkedés. Nyilvánvalóan aránytalan jogkorlátozásnak minősül ugyanis, hogy a törvény szerint jellemzően intézkedéssel sújtható fiatalkorúak személyi szabadságát a szabálysértési eljárás során – az előállításon túlmenően – korlátozzák. 
Mindezekre tekintettel vizsgálatom eredményeként megállapítom, hogy a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény (Sztv.) hiányossága – mivel nem zárja ki a fiatalkorúak őrizetbe vételének a lehetőségét – visszásságot okoz a személyes szabadsághoz való joggal összefüggésben.

Ajánlás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján javaslom az igazságügyi és rendészeti miniszternek, hogy a 2007. évi jogalkotási programban szereplő új szabálysértési törvény megalkotása során rendezze ezt a kérdést, és szüntesse meg a feltárt visszásságot.

Budapest, 2007. május 17.

Takács Albert sk.