Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3675/2006. számú ügyben

Előadók: dr. Litkey-Juhász Orsolya
dr. Kunné dr. Simonyi Anna
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában a közvetlen szomszédságában lévő Kft. zavaró működését kifogásolta. Sérelmezte, hogy a Kft. évek óta meg nem engedett tevékenységet is folytat – vas- és fémhulladék feldolgozását és szállítását, stb. –, ami olyan zajjal jár, hogy a közvetlen szomszédságában nem tudnak nyugodtan élni. A Kft. hivatalos tevékenysége építő- és tüzelőanyag kereskedés, de a tüzép tevékenység körében igen csekély mennyiségű téglát, cementet, tűzifát árusít.
Vizsgálatomat a tisztességes eljáráshoz, a vállalkozáshoz, a tulajdonhoz való jog, valamint az egészséges környezethez és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogok érintettsége miatt indítottam. A vizsgálat részeként megkerestem az érintett Emőd Község Önkormányzat jegyzőjét és tájékoztatást kértem a panasszal kapcsolatos álláspontjáról.

Megállapított tényállás
A jegyző tájékoztatásából megállapítható, hogy a Kft. 1997-ben kapott működési engedélyt tüzelő- és építőanyag, valamint vas, acél hulladékok és melléktermékek, illetve papírhulladék kis- és nagykereskedelmi tevékenység végzésére. Ehhez az illetékes környezetvédelmi hatóság szakhatósági hozzájárulást adott. A működési engedély 2000-ben módosításra került, a gépjárműkölcsönzést is felvette a Kft. tevékenységi körébe. 2000-ben telepengedélyt is kapott a Kft. „fém és nem fém visszanyerése hulladékból” tevékenységek végzésére. A panaszos beadványa alapján azonban a BAZ Megyei Közigazgatási Hivatal 2003-ban felhívta a jegyző figyelmét, hogy szabálytalan volt a – mellékletek nélküli kérelemre – megadott telepengedély, ezért az először felfüggesztésre, majd az építésügyi szakhatóság nemleges szakhatósági állásfoglalása alapján visszavonásra került.
Miután a Kft. működési engedély alapján folytatta – és a mai napig folytatja – a panaszost zavaró kereskedelmi tevékenységét, a jegyző – mint környezetvédelmi hatóság – zajmérést rendelt meg, majd annak alapján zajkibocsátási határértéket állapított meg. A határozat elleni panaszosi fellebbezés elutasításra került. A panaszos birtokvédelmi kérelmét a jegyző szintén elutasította, figyelemmel arra, hogy a tevékenység bár nem zajmentes, de nem olyan mértékű, amely a kérelmezőt zavarhatja.
A jegyző arról is tájékoztatott, hogy lehetősége van szabálysértési eljárás lefolytatására, ha a panaszos írásban feljelentést tesz, és tanúkat nevez meg.

Érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai
1. A jegyzői válaszból és a rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy az Obtv. 17. § (4) bekezdése értelmében – mely szerint, ha az ügyben jogerős határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni – a panasz alapjául szolgáló, az 1997-ben kiadott működési engedélyt, és az ezzel összefüggő eljárást nem vizsgálhatom. Az nem vitatathatóan jogerős, jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogai vannak a kereskedőnek, ehhez képest a jegyző az általa célszerűnek tartott intézkedést – zajpanasz kapcsán megállapított zajhatárérték – megtette, teljesülését a panaszos bejelentését követően ellenőrizte.
Megállapítottam, hogy az emődi jegyző a jogszabályokban számára előírt eljárásokat maradéktalanul lefolytatta, eljárásával kapcsolatban alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság nem merült fel.
2. A rendelkezésemre álló iratok szerint a Kft. tevékenysége gyakorlása során átlagosan naponta két órát tölt fémhulladék átvételével és rakodással a panaszos melletti ingatlanon. A felvásárolt, feldolgozott fémhulladékot az ingatlanon lévő 30 m3-es fémkonténerekbe gyűjtik, majd a megtelt konténereket elszállítják. A telepre beérkező vegyes hulladékot betonfakkokba válogatják. Innen kerül később a kiskonténerbe, tömörítés nélkül. A kiskonténerből targoncával a telep másik végén lévő nagy konténerbe helyezik.
A Kft. által működési engedély birtokában végzett hulladékkereskedelmi tevékenység zavarja a környezetében élőket, a tevékenység – mint arra a jegyző a birtokháborítási eljárásban hozott határozata indokolási részében is rámutatott – zajjal jár.
A hulladékkereskedelmi tevékenység végzésére vonatkozó jogszabályi háttér feltárása során szembesültem azzal, hogy azok által nehezen eldönthető kérdés, hogy a hulladékkereskedőre mennyiben vonatkoznak a Hgt. előírásai, a hulladékkereskedő egyben hulladékkezelő-e? Tevékenysége végezhető-e kizárólag működési engedély birtokában, vagy jelenleg is telepengedély-, illetve hulladékkezelési engedélyköteles? 
Felvetődött az a kérdés is, hogy amennyiben ezen engedélyek feltételei a gyakorolt tevékenységnek, megkövetelésükkel a lakossági panaszok megelőzhetőek-e?
Ezért élve az Obtv. 16. § (2) bekezdésében foglalt jogosítványommal, hivatalból indítottam meg vizsgálatomat a hulladékkereskedelmi tevékenység végzésének feltételeire jelenleg vonatkozó jogszabályok esetleges koherencia zavarának feloldása, illetőleg a hasonló panaszok alapját képező helyzetek kialakulásának megelőzése, kezelhetősége érdekében.
2.1. Jelenleg a hulladékkereskedelmi tevékenység több norma hatálya alá is tartozik.
2.1.1. Az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) szerint hulladékkereskedésnek minősül mindenféle hulladék és melléktermék felvásárlása, értékesítése, alapanyagra tekintet nélkül.
Az egyes kereskedelmi tevékenységek gyakorlásáról szóló miniszteri rendelet meghatározza, hogy hulladékkal és melléktermékkel folytatott kereskedésnek minősül a begyűjtött, a felvásárolt hulladék megmunkálás nélkül történő értékesítése. 
Míg a gazdasági tevékenységek egységes ágazati osztályozási rendszeréről szóló 2003. TEÁOR 51.57 pontja szerint a hulladék-nagykereskedelem alá tartozó tevékenység az újrafeldolgozásra szánt fém és nemfém hulladék és anyag nagykereskedelme, beleértve a gyűjtést, szortírozást, raktározást és kiközvetítést, de tényleges átalakítási folyamat nem tartozik ide.
A kereskedelemről szóló törvény szerint nagykereskedelem fogalomkörébe tartozik – egyebek mellett – a termékek raktározásával folytatott, valamint a felvásárló tevékenység is.
2.1.2. A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.) szerint a hulladék változatlan formában történő értékesítése hulladékkereskedésnek minősül, azt a kereskedelmi jogszabályokban foglaltaknak megfelelően lehet végezni (15. § (4). A tevékenység végzésnek feltételeiről, különböző formáiról a törvény egyéb támpontot nem nyújt, felhatalmazása alapján nem született meg jelen napig a hulladékkereskedelemről szóló kormányrendelet. (Le kell szögeznem, hogy a hulladékkereskedelmi tevékenység történhet a begyűjtött hulladék további értékesítésével, valamint végezhető úgy is, hogy egy telepre nem is „megy be” a hulladék, azaz a kereskedő már előbb eladja, továbbértékesíti azt. A hulladékkereskedelem tehát nem függ a begyűjtéstől, tárolástól, ezektől függetlenül is végezhet kereskedést egy gazdálkodó szervezet.)
A téma helyes értelmezése nélkülözhetetlenné teszi egyes – a Hgt.-ben meghatározott – fogalmak ismertetését.
— Hulladékkezelő: aki a hulladékot gazdasági tevékenysége körében a hulladék birtokosától átveszi, kezeli. 
— Hulladékkezelési tevékenység – többek között – a hulladéknak a Hgt.-ben meghatározott gyűjtése, begyűjtése, szállítása, tárolása, mely tevékenységek kizárólag a környezetvédelmi hatóság engedélyével végezhetők” (14. §)
— A gyűjtés: a hulladék rendezett összeszedése, válogatása a további kezelésre történő elszállítás érdekében.
— A begyűjtés: a hulladéknak a hulladék birtokosaitól történő átvétele a hulladék birtokosa vagy a begyűjtő telephelyén, továbbá a begyűjtőhelyen és a további kezelés érdekében történő összegyűjtés, válogatás a begyűjtő telephelyén. A hulladék telephelyen belüli gyűjtése a – a Hgt. szerint – környezetvédelmi hatósági engedély nélkül végezhető.
— A tárolás: a hulladéknak termelője által a környezet veszélyeztetését kizáró módon végzett, három évnél rövidebb ideig tartó elhelyezése. 
A Hgt. szerint a hulladék telephelyen belüli gyűjtése környezetvédelmi hatósági engedély nélkül végezhető. A hulladék-begyűjtési tevékenység végzése azonban környezetvédelmi hatósági engedélyhez kötött, hulladékkezelő begyűjtőhely önálló telephelyként vagy telephelyen belüli gyűjtőhelyként hatósági engedély birtokában létesíthető és üzemeltethető, ahol a hulladékot elszállításig tárolják.
A Hgt. végrehajtási rendelete – a települési hulladékkal kapcsolatos tevékenységek végzésének feltételeiről szóló 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendelet – meghatározza, hogy a hulladékkereskedő telephelyére és tevékenységére vonatkozóan a begyűjtőhelyre, illetőleg a begyűjtést végzőre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. (8. § (3)), tehát annak működéséhez az illetékes környezetvédelmi, természetvédelemi és vízügyi felügyelőség által kiadott engedéllyel is kell(ene) rendelkeznie.
2.1.3. A most tárgyalt tevékenység végzésének feltételeire, még egy szabály a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezés rendjéről szóló 80/1999. (VI. 11.) Korm. rendelet is tartalmaz rendelkezéseket.
A kormányrendelet mellékletében meghatározott tevékenységek ugyanis telepen vagy építményben, építményrészben, mint önálló rendeltetési egységben csak telepengedély alapján lehet megkezdeni, vagy folytatni. A melléklet a TEÁOR alapján felsorolja a telepengedélyhez kötött tevékenységeket, ideértve az ezen tevékenységekkel kapcsolatos szolgáltatásokat is. Itt található a TEÁOR 63.12.: Tárolás, raktározás, illetve 90.02.: Hulladékgyűjtés, - kezelés. A TEÁOR 63.12 pontja szerint a tárolás, raktározás szakágazatba tartozik a tárolóhely és raktár üzemeltetése. A TEÁOR 90.02 pontja értelmében hulladékgyűjtés, -kezelés szakágazatba tartozik – egyebek mellett – a hulladék gyűjtési telepek működtetése. Ugyanakkor nem ebbe a szakágazatba tartozik – így nem telepengedély-köteles – a hulladék melléktermék tényleges mechanikai vagy kémiai átalakítás nélkül történő kezelése, értékesítése harmadik félnek, valamint a hulladék nagykereskedelem részeként történő hulladékgyűjtés.
Az idézett tevékenységi körök meghatározása körül a Hgt. idézett fogalmi rendszerével összevetve több pontatlanság figyelhető meg. Ebből eredően nehezen dönthető el, hogy az érintett – illetve valamennyi – hulladékkereskedelmi tevékenység telepengedély köteles-e.
Így a jogalkotó nyilvánvalóan nem a hulladékgyűjtési telepekről, hanem begyűjtési telepekről kívánta szabályozni, hogy az a hulladékgyűjtés, -kezelés szakágazatba tartozik, hiszen a Hgt. – amellett, hogy meghatározza gyűjtés fogalmát – szerint a saját telepen belüli gyűjtés engedély nélkül végezhető tevékenység, logikátlan, hogy erre a tevékenységre telepengedélyt kellene szereznie egy gazdálkodó szervezetnek. 
Pontatlan annak megfogalmazása is, hogy nem telepengedélyköteles tevékenység a nagykereskedelem részeként történő hulladékgyűjtés. Ez adódik a gyűjtésre – korábban ismertetett – vonatkozó szabályokból, illetve fogalmából. Másrészt abból is, hogy a települési hulladékkal kapcsolatos tevékenységek végzésének feltételeiről szóló kormányrendelet szerint a hulladékkereskedő telephelyére és tevékenységére vonatkozóan a begyűjtőhelyre, illetőleg a begyűjtést végzőre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. Utóbbi tevékenységének feltétele ugyanis, hogy ahhoz telepengedéllyel kell rendelkeznie.

2.2. Összefoglalva megállapítottam, hogy a különböző ágazati normák mindegyikében megjelennek a hulladékgazdálkodás alapfogalmai és intézményei. Ezek koherens használatáról és egységes értelmezéséről jelenleg ugyanakkor nem lehet beszélni. A fogalmak pontos használatának hiánya – pl., hogy gyűjtés, vagy begyűjtés – azt eredményezi, hogy jelenleg a jogalkalmazó szervek számára nehezen eldönthető kérdés, hogy a hulladékkereskedelmi tevékenység telepengedély-, illetve hulladékkezelési engedély köteles tevékenység-e.
Levonható az a következtetés, hogy a Hgt. logikája és fogalmi rendszere alapján, egy hulladékkereskedelmet végző gazdálkodó szervezet egyidőben hulladékkezelő is lehet. Ha egy hulladékkereskedő a hulladékot átveszi annak birtokosaitól, és működési területén valamennyi ideig – elszállításukig – tárolja, raktározza azokat, hulladékkezelési, begyűjtési és tárolási tevékenységet is végez, így ahhoz megfelelő engedélyek birtokában kellene lennie.
A fentebb ismertetett jogszabályok között fennálló koherencia zavarból és jogalkotói mulasztásból eredően – nem született meg a hulladékkereskedelem feltételeiről szóló kormányrendelet – több olyan probléma adódik meg, melyekre a hulladékkereskedelemre vonatkoztatható, különböző ágazati normákban megfogalmazott szabályok és fogalmak együttes értelmezése sem ad egyértelmű választ.
A vizsgált kérdéskörrel kapcsolatban felmerült problémák különösen a következők:
- A különböző ágazati normákban használt fogalmak összhangjának hiánya, illetve azok pontatlansága nehezíti az eligazodást. 
Külön is említendő példa, hogy a Hgt. meghatározása szerint a hulladék tárolását annak termelője végezheti. Kérdés, hogy akkor a hulladékkereskedő, aki nem termeli a hulladékot, hanem mástól átveszi és továbbszállításáig működési területén (telepén) –hosszabb-rövidebb ideig – tartja, raktározza, nem végez tárolási tevékenységet? 
- Nem tisztázott egyértelműen a hulladékkereskedelemre vonatkozó engedély – a működési engedély – és a hulladékkezelési engedély viszonya, illetve, hogy mennyiben vonatkozik a hulladékkereskedelemre a Hgt. hatálya.
- A Hgt. célja – többek között –, hogy a hulladék útja követhető legyen. Amennyiben a hulladék „leadható” egy kizárólag működési engedéllyel rendelkező gazdálkodónak, kérdéses, hogy az kikerül-e a hulladékgazdálkodás ellenőrzési folyamata alól.
- A jogszabályok nem rendezik egyértelműen, hogy a telephelyengedély és a környezetvédelmi (hulladékkezelési) engedély – amennyiben mindkettő feltétele egy végezni kívánt hulladékkezelési tevékenységnek – miként viszonyulnak egymáshoz, hogyan kell követniük egymást. Felvetődik a kérdés: a probléma joghézagra vezethető-e vissza?
- Végezetül jeleznem kell, hogy az R. korábban – a Kft. működési engedélyének kiadásakor hatályos szövege szerint – az üzlet működésének engedélyezésében közreműködő hatóság a környezetvédelmi hatóság is, ha az üzletben hulladékot értékesítenek. A jelenleg hatályos szöveg szerint ugyanakkor az engedélyezésében nem szerepel a közreműködő hatóságok között az egységes zöld hatóság.
2.3. Az Alkotmánybíróság már a 11/1992. (III. 5.) AB határozatában kifejtette, hogy a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye a jogalkotótól azt várja el, hogy „a jog egésze, egyes részterületei és egyes szabályai is világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak és a norma címzettjei számára előre láthatóak legyenek.” A jogbiztonság alkotmányos követelményének egyik eleme az egységes jogértelmezésen alapuló jogalkalmazás. Nem lehet azonban világos, egyértelmű, és hatását tekintve kiszámítható a norma, ha nem biztosítja az egyértelmű eligazodást, alkalmazást.
Megállapítható, hogy a vizsgált alkotmányos jogokkal összefüggésben a hulladék-kereskedelem engedélyezésére, gyakorlására vonatkozó jogszabályok maguk okozzák a visszásságot, tekintettel arra, hogy a nem világos fogalmazásukból eredően nem biztosítják egyértelműen a jogalkalmazó szervek számára az eligazodást abban a kérdésben, hogy a hulladékkereskedelem milyen engedélyek birtokában végezhető. 
A kérdéskör megfelelő jogi rendezését követően, a hulladékkereskedelem engedélyezésére vonatkozó norma megalkotásával, valamint a tevékenység végzésére jelenleg is vonatkozó jogszabályok közti koherencia megteremtésével a jövőben, a hasonló tényállású panaszok megelőzhetők, orvosolhatók, valamint ezen keresztül a környezeti elemek védelme is jobban biztosíthatóvá válhat, hiszen a környezetvédelmi szempontoknak való megfelelést jobban számon kérhetik a hatóságok a tevékenység gyakorlóján.
3. A panaszos birtokvédelmi kérelmét a jegyző arra való hivatkozással utasította el, hogy a kifogásolt tevékenység nem okoz szükségtelen zavarást (zajt). A birtokvédelmi eljárásban hozott döntést kizárólag bíróság előtt lehet megtámadni, ezért annak tartalmát nem vizsgálhattam. Jogai érvényesítésében ugyanakkor a panaszosnak ma is több polgári jogi jogintézmény szolgálhat eszközként a polgári bíróság előtt. (A per kockázata ekkor természetesen őt is terheli.)
Hangsúlyoznom kell, hogy a polgári alanyi jogok megsértése megvalósulhat a határértéket el nem érő, de zavarónak minősülő magatartással is. A kifogásolt zavarás miatt a Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 188. §-a alapján birtokvédelem illetheti meg a panaszost. A Ptk. 191. § (2) bekezdése értelmében, az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését – a zavarás óta eltelt időre tekintettel – ma már közvetlenül csak a bíróságtól kérheti. 
A tulajdon önállósodó használati részjogosítványa a szomszédjog. A Ptk. 100. §-a szerint „a tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné”. 
A Ptk. 115. § (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „a tulajdonos követelheti a jogellenes beavatkozás vagy behatás megszüntetését”. A tulajdonost tulajdonjoga alapján a dolog háborítatlan birtoklása, használata, hasznainak szedése illeti meg. Ha a tulajdonost valaki a birtoklásában megzavarta, akadályozza, vagy korlátozza valamely jogosultsága gyakorlását, a tulajdonos bíróság előtt kérheti a háborítás megszüntetését. A tulajdonos azt követelheti, hogy a háborító ezt a magatartást hagyja abba, továbbá, hogy a bíróság a jövőre nézve tiltsa el őt a háborítás ismétlésétől. Ezt a perfajtát a tulajdonjog háborítatlansását védő pernek nevezzük. 

Javaslat
Figyelemmel arra, hogy a jogszabályok közötti homályosságot kizárólag azok módosításával, összhangjuk megteremtésével lehet kiküszöbölni, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján javasolom a környezetvédelmi és vízügyi miniszternek, hogy vizsgálja felül a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény és a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezés rendjéről szóló 80/1999. (VI. 11.) Korm. rendelet. Továbbá vizsgálja meg, hogy a jelenleg még hatályos, az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet összhangja miként teremthető meg a hulladékkereskedelem vonatkozásában.
Felkérem, hogy mozdítsa elő a hulladékkereskedelemre vonatkozó jogszabály mielőbbi megalkotását, ezzel a jogalkalmazó szervek számára egyértelmű jogi környezet megteremtésével pontosítsa a hulladékkereskedelem hatálya alá tartozó tevékenységek körét, segítve a megalapozott állampolgári panaszok számának csökkentését, illetve azok orvoslását, valamint a környezeti elemek védelmét.
Javaslom, hogy a kereskedelmi törvény alapján készülő működési engedélyezési eljárást rendező új kormányrendeletben a környezetvédelmi hatóság a hulladékkereskedelmi tevékenység végzéséhez szükséges működési engedélyezési eljárásban – ismét – szakhatóság legyen.
Amennyiben arra az álláspontra jut, hogy a taglalt tevékenység most is telepengedély-, illetve hulladékkezelési engedély köteles tevékenység, tegye meg a szükséges intézkedéseket az illetékes hatóságok felé.

Budapest, 2006. december 19.
Lenkovics Barnabás sk.
Melléklet: Az ügy jogszabályi háttere
1993. évi LIX. törvény állampolgári jogok országgyűlési biztosáról 
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. (2) Az országgyűlési biztos az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.
17. § (4) Ha az ügyben jogerős határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.
25. § Ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára (hiányosságára) vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály (állami irányítás egyéb jogi eszköze) módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását. A megkeresett szerv állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéséről hatvan napon belül értesíti az országgyűlési biztost.

2004. évi CXL. tv. a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
15. § (1) Ügyfél az a természetes vagy jogi személy, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, akinek (amelynek) jogát, jogos érdekét vagy jogi helyzetét az ügy érinti, akit (amelyet) hatósági ellenőrzés alá vontak, illetve akire (amelyre) nézve - tulajdonát, jogait és vagyontárgyait is ideértve - a hatósági nyilvántartás adatot tartalmaz. (2) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a létesítménnyel kapcsolatos, illetve a tevékenység engedélyezésére irányuló eljárásban ügyfél a hatásterületen levő valamennyi ingatlan tulajdonosa és az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jogszerű használója.

1995. évi LIII. törvény a környezet védelmének általános szabályairól
6. § (1) A környezethasználatot úgy kell megszervezni és végezni, hogy a) a legkisebb mértékű környezetterhelést és igénybevételt idézze elő; b) megelőzze a környezetszennyezést; c) kizárja a környezetkárosítást. (2) A környezethasználatot az elővigyázatosság elvének figyelembevételével, a környezeti elemek kíméletével, takarékos használatával, továbbá a hulladékkeletkezés csökkentésével, a természetes és az előállított anyagok visszaforgatására és újrafelhasználására törekedve kell végezni. (3) A megelőzés érdekében a környezethasználat során a leghatékonyabb megoldást, továbbá a külön jogszabályban meghatározott tevékenységek esetén az elérhető legjobb technikát kell alkalmazni.
10. § (1) Az állami szervek, a helyi önkormányzatok, a természetes személyek és szervezeteik, a gazdálkodást végző szervezetek és mindezek érdekvédelmi szervezetei, valamint más intézmények együttműködni kötelesek a környezet védelmében. Az együttműködési jog és kötelezettség kiterjed a környezetvédelmi feladatok megoldásának minden szakaszára.
30. § (1) A hulladékok környezetre gyakorolt hatásai elleni védelem kiterjed mindazon anyagokra, termékekre - ideértve azok csomagoló- és burkolóanyagait is -, amelyeket tulajdonosa eredeti rendeltetésének megfelelően nem tud, vagy nem kíván felhasználni, illetve, amely azok használata során keletkezik.
31. § (1) A környezeti zaj és a rezgés elleni védelem kiterjed mindazon mesterségesen keltett energiakibocsátásokra, amelyek kellemetlen, zavaró, veszélyeztető vagy károsító hang-, illetve rezgésterhelést okoznak. (2) A zaj és a rezgés elleni védelem keretében műszaki, szervezési módszerekkel kell megoldani: a) a zaj- és a rezgésforrások zajkibocsátásának, illetve rezgésgerjesztésének csökkentését; b) a zaj- és rezgésterhelés növekedésének mérséklését vagy megakadályozását; c) a tartósan határérték felett terhelt környezet utólagos védelmét.
46. § (1) A települési önkormányzat (Budapesten a Fővárosi Önkormányzat is) a környezet védelme érdekében a) biztosítja a környezet védelmét szolgáló jogszabályok végrehajtását, ellátja a hatáskörébe utalt hatósági feladatokat; d) együttműködik a környezetvédelmi feladatot ellátó egyéb hatóságokkal, más önkormányzatokkal, társadalmi szervezetekkel;
65. § (1) A környezetvédelmi hatósági feladatokat első fokon a) külön jogszabályok rendelkezései szerint a polgármester, főpolgármester jegyző, fővárosi főjegyző (a továbbiakban együtt: önkormányzati környezetvédelmi hatóság), b) az önkormányzati környezetvédelmi hatóság hatáskörébe nem tartozó ügyekben - ha jogszabály másként nem rendelkezik - az illetékes felügyelőség, c) az olyan ügyekben, amelyekben a hatósági feladat tárgyát képező vagyontárgy települési önkormányzat tulajdonában vagy többségi települési önkormányzati tulajdonban van, a felügyelőség látja el.
66. § (1) A környezethasználat d) egyéb, az a)-c) pont hatálya alá nem tartozó - külön jogszabályokban meghatározott - esetekben a felügyelőség, illetőleg az önkormányzati környezetvédelmi hatóság (a továbbiakban együtt: környezetvédelmi hatóság) által kiadott határozat, vagy szakhatósági állásfoglalásuk figyelembevételével más hatóság által kiadott határozat jogerőre emelkedését követően kezdődhet meg, illetőleg folytatható.
97. § (1) A természetes személyek, jogi személyek és jogi személyiség nélküli szervezetek - a (3) bekezdésben, illetve a 98. § (1)-(2) bekezdésében, valamint más jogszabályban meghatározott módon - jogosultak részt venni a környezettel kapcsolatos eljárásban. (3) A részvétel joga gyakorolható: a) személyesen vagy képviselő útján, b) társadalmi szervezetek révén, c) települési önkormányzatok útján.

2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról 
A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény
2. § (1) A törvény hatálya kiterjed
a) minden hulladékra;
b) a hulladékgazdálkodási tevékenységekre és létesítményekre.
3. § E törvény alkalmazásában
a) hulladék: bármely, az 1. számú melléklet szerinti kategóriák valamelyikébe tartozó tárgy vagy anyag, amelytől birtokosa megválik, megválni szándékozik, vagy megválni köteles;
f) termelő: akinek a tevékenysége során a hulladék keletkezik vagy tevékenysége következtében a hulladék jellege és összetétele megváltozik;
g) hulladékkezelő: aki a hulladékot gazdasági tevékenysége körében a hulladék birtokosától átveszi, kezeli;
l) kezelés: a hulladék veszélyeztető hatásainak csökkentésére, a környezetszennyezés megelőzésére és kizárására, a termelésbe vagy a fogyasztásba történő visszavezetésére irányuló tevékenység, valamint a kezelést megvalósító eljárás alkalmazása, beleértve a kezelőlétesítmények utógondozását is;
m) gyűjtés: a hulladék rendezett összeszedése, válogatása a további kezelésre történő elszállítás érdekében;
n) begyűjtés: a hulladéknak a hulladék birtokosaitól történő átvétele a hulladék birtokosa vagy a begyűjtő telephelyén, továbbá a begyűjtőhelyen (gyűjtőpontokon, hulladékgyűjtő udvaron, tároló-, kezelőtelepen) és a további kezelés érdekében történő összegyűjtés, válogatás a begyűjtő telephelyén;
q) tárolás: a hulladéknak termelője által a környezet veszélyeztetését kizáró módon végzett, három évnél rövidebb ideig tartó elhelyezése;
r) forgalmazó: terméket, árut, szolgáltatást viszonteladónak, illetve felhasználónak, fogyasztónak átadó, értékesítő, gazdálkodó szervezet.
13. § (1) A hulladék termelője, birtokosa a tevékenysége gyakorlása során keletkező, illetőleg más módon a birtokába kerülő hulladékot köteles gyűjteni, továbbá hasznosításáról vagy ártalmatlanításáról gondoskodni.
14. § (1) Hulladékkezelési tevékenységnek minősül a hulladék gyűjtése, begyűjtése, szállítása, előkezelése, tárolása, hasznosítása, ártalmatlanítása.
(2) Hulladékkezelési tevékenység - ha törvény, kormányrendelet vagy miniszteri rendelet ettől eltérően nem rendelkezik - kizárólag a környezetvédelmi hatóság engedélyével végezhető.
(3) A hulladékkezelésből származó hulladékokra a hulladékkezelő köteles betartani a hulladék termelőjére megállapított kötelezettségeket.
15. § (1) A hulladék további kezelésének megfelelő elkülönített gyűjtése a hulladék termelőjének vagy birtokosának kötelezettsége. A hulladék telephelyen belüli - a környezet veszélyeztetését kizáró módon történő - gyűjtése a külön jogszabályokban meghatározott feltételekkel, környezetvédelmi hatósági engedély nélkül végezhető.
(2) A begyűjtés során a hulladékkezelő a hulladékot a hulladék termelőitől vagy más birtokosaitól rendszeresen összeszedi és elszállítja a begyűjtőhelyre, a hasznosítás vagy ártalmatlanítás helyére, illetőleg a hulladékot átveszi a hulladékok birtokosaitól a begyűjtőhelyeken, gyűjtőpontokon.
(3) A hulladékbegyűjtési tevékenység végzése környezetvédelmi hatósági engedélyhez kötött.
(4) Gazdálkodó szervezet tevékenységi körében nem veszélyes hulladék forgalmazását - amennyiben azt változatlan formában értékesíti (a továbbiakban: hulladékkereskedő) - a kereskedelmi jogszabályokban foglaltaknak megfelelően végezheti. Változatlan forma: ez mit jelent 
(5) A hulladékkezelő begyűjtőhelyet önálló telephelyként vagy telephelyen belüli gyűjtőhelyként hatósági engedély birtokában létesíthet és üzemeltethet, ahol a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőzően a hulladékot elszállításig tárolják, esetenként előkezelik, illetve további kezelésre, hasznosításra előkészítik.
(6) A (3) és (5) bekezdés szerinti engedélyezés feltételeit külön jogszabály tartalmazza.
55. § (2) A törvény felhatalmazó rendelkezéseket meghatározó 59. §-a a 2000. év július 1. napján lép hatályba.
(3) A törvény rendelkezéseit a hatálybalépését követően indult, továbbá a hatálybalépésekor még első fokon el nem bírált ügyekben alkalmazni kell.
59. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben szabályozza:
o) a hulladékkereskedelem részletes feltételeit.

2005. évi CLXIV. törvény a kereskedelemről 
2. § E törvény alkalmazásában:
g) kereskedelmi tevékenység: kis-, illetve nagykereskedelmi tevékenység (…)amelybe beleértendő a vásárolt termékek és kereskedelmi szolgáltatások gazdasági tevékenység keretében történő értékesítése, házhoz szállítása;
i) kereskedő: aki kereskedelmi tevékenységet folytat;
j) kiskereskedelem: termékek és kereskedelmi szolgáltatások értékesítése, illetve nyújtása közvetlenül a vásárló részére;
l) nagykereskedelem: termékek átalakítás (feldolgozás) nélküli továbbértékesítése kereskedő, feldolgozó részére, ideértve a termékek raktározásával, szállításával és a termékekhez kapcsolódó közvetlen szolgáltatások nyújtásával folytatott tevékenységet, a nagybani piaci tevékenységet, valamint a felvásárló tevékenységet is;
r) üzlet: a szilárd térelemekkel körülhatárolt, talajjal egybeépített vagy ahhoz rögzített, tartós használatra készült, rendszeresen (állandóan vagy ideiglenes jelleggel) nyitva tartó kis- és nagykereskedelmi, jármű- és üzemanyag-kereskedelmi, vendéglátó, szálláshely-szolgáltató, idegenforgalmi, továbbá lakossági fogyasztási cikk javító-szolgáltató értékesítő hely, ideértve a lakástól vagy lakóingatlantól műszakilag el nem különíthető, fogyasztási cikk javító-szolgáltató tevékenység céljára kialakított helyet, a raktározás, tárolás célját szolgáló nyitott, értékesítést folytató helyet, valamint a különböző intézményekben, munkahelyeken üzemelő értékesítő helyeket és a csomagküldő kereskedésnek vevőszolgálat céljából működtetett helyiségét;
3. § (1) A Magyar Köztársaság területén kereskedelmi tevékenység - a határon átnyúló kereskedelmi tevékenység és a (3) bekezdésben foglaltak kivételével - külön jogszabály alapján meghatározott működési engedéllyel rendelkező üzletben folytatható.
(2) Az üzletben kereskedelmi tevékenységet végző személynek a külön jogszabályban meghatározott szakképesítéssel kell rendelkeznie.
(4) Azon termékek és szolgáltatások körét, amelyek esetében - közbiztonsági, környezetvédelmi, természetvédelmi, közegészségügyi szempontból vagy más közérdekből - a kereskedő hatósági nyilvántartásba vételére is szükség van, külön jogszabály állapítja meg.
(5) Az üzlet működéséhez szükséges feltételek - ideértve a szakhatósági állásfoglalások bekérését is - meglétét egy hatósági eljárás keretében, a kereskedő kérelmére az üzlet helye szerint illetékes települési (Budapesten a kerületi) önkormányzat jegyzője (a továbbiakban: jegyző) vizsgálja meg. A jegyző a külön jogszabályban meghatározott feltételek teljesítése esetén köteles a működési engedélyt kiadni.
9. § (1) Az egyes kereskedelmi tevékenységek folytatására vonatkozó jogszabályi és hatósági előírások megtartásának ellenőrzését a jegyző, illetve a külön jogszabályokban meghatározott hatóságok végzik.
(4) Amennyiben a kereskedő a kereskedelmi tevékenység folytatásához előírt kötelezettségeinek nem tesz eleget
a) a jegyző az üzlet ideiglenes bezáratásáról, azonnali bezáratásáról, az éjszakai nyitva tartás korlátozásáról, éjszakai kötelező zárva tartási időszak megállapításáról, a 6. § (6) bekezdésében meghatározott hanghatást okozó eszköz használatának tiltásáról vagy korlátozásáról, illetve a működési engedély visszavonásáról külön jogszabályban foglaltak szerint határozatban dönt, amely határozat fellebbezésre tekintet nélkül azonnal végrehajtható;
b) az ellenőrzésre jogosult hatóság a külön jogszabályokban megállapított jogkövetkezményt alkalmaz és a külön jogszabályban meghatározott mértékű bírságot szabhat ki.

4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről 
1. § A rendelet a jogszabályban tételesen felsorolt tevékenységeken kívüli kereskedelmi tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetekre terjed ki.
2. § (1) A kereskedő - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - csak a rendelet 2. számú mellékletében meghatározott működési engedéllyel rendelkező üzletben folytathat kereskedelmi tevékenységet.
8. § (1) Az üzletek működési engedély szerinti működését és a kereskedelmi tevékenység folytatására vonatkozó jogszabályi rendelkezések betartását a jegyző, a szakhatóságok (…) ellenőrzik (…) 
(2) Ha az ellenőrzés során megállapítást nyer, hogy az üzlet vagy az üzletben kereskedelmi tevékenységet folytatók a jogszabályokban foglalt előírásoknak nem felelnek meg, illetve azokat nem tartják be, a jegyző az üzletet az észlelt hiányosság megszüntetéséig, de legfeljebb 90 napra ideiglenesen bezárathatja.
a) üzlet: a szilárd térelemekkel körülhatárolt, talajjal egybeépített vagy ahhoz rögzített, tartós használatra készült, rendszeresen (állandóan vagy ideiglenes jelleggel) nyitva tartó kis- és nagykereskedelmi, jármű- és üzemanyag-kereskedelmi, vendéglátó, szálláshely-szolgáltató, idegenforgalmi, továbbá lakossági fogyasztási cikk javítószolgáltató értékesítő hely, ideértve a lakástól vagy lakóingatlantól műszakilag el nem különíthető, fogyasztási cikk javító-szolgáltató tevékenység céljára kialakított helyet, a raktározás, tárolás célját szolgáló nyitott, értékesítést folytató helyet, valamint a különböző intézményekben, munkahelyeken üzemelő értékesítő helyeket is;
1. számú melléklet a 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelethez
Az üzletkörök
Kiskereskedelem
531. Hulladék- és melléktermékfelvásárló telep, raktár [TEÁOR 51.57-ből]
Mindenféle hulladék és melléktermék felvásárlása, értékesítése alapanyagra tekintet nélkül.
18. § (3) Az üzlet ideiglenes bezárását elrendelő határozat fellebbezésre tekintet nélkül azonnal végrehajtható.
(4) A jegyző a működési engedélyt visszavonja, ha
a) a kereskedő a (2) bekezdésben foglaltaknak nem tesz eleget, vagy
b) a működési engedély kiadásának feltételei már nem állnak fenn,
e) az üzlet működésével összefüggő zajhatások miatt a lakosság nyugalmának sérelme a 18. § (1) bekezdésében hozott intézkedés ellenére továbbra is fenn áll.
18. § (1) A jegyző a külön jogszabályban meghatározott zajterhelési határérték figyelmeztetés ellenére való ismételt túllépése, vagy a külön jogszabályban meghatározott veszélyes mértékű zaj esetén az üzlet éjszakai (22 óra és 6 óra között) nyitva tartását korlátozhatja, illetve kötelező zárva tartási időszakot rendelhet el.
(2) Ha a zajterhelési határérték mérési eredménye a külön jogszabály szerint megengedett határérték túllépését állapítja meg, vagy a hangszigetelési követelmény nem teljesül, a zajszintmérési eljárás költsége a kereskedőt terheli.
21. § (1) Az 1. számú mellékletben meghatározott üzletkörök alapján a kereskedő határozza meg az üzletben forgalmazni kívánt termékek körét, valamint az üzlet elnevezését.
27. § E rendelet alkalmazásában:

- 80/1999. (VI. 11.) Korm. rendelet a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezés rendjéről
1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed jogi személyekre, jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságokra, természetes személyekre (egyéni vállalkozókra, bedolgozókra), bérmunkát, illetve aktív feldolgozást végzőkre, valamint a külföldi vállalkozások magyarországi fióktelepeire, amelyek e rendelet mellékletében felsorolt olyan ipari, szolgáltató, raktározási tevékenységet folytatnak, ahol a felhasznált és a technológia során keletkezett anyagok, illetőleg üzemeltetett berendezések miatt a végzett munkafolyamatok következményeként egészségártalom, tűz- és robbanásveszély, vagy zavaró környezeti hatásuk miatt levegő-, víz-, talajszennyezés, zajhatás léphet fel.
2. § (1) A rendelet mellékletében meghatározott tevékenységeket telepen vagy építményben, építményrészben, mint önálló rendeltetési egységben (a továbbiakban együtt: telep) csak telepengedély alapján lehet megkezdeni, vagy folytatni (a továbbiakban: telepengedély).
5. § (1) A jegyző az építésügyi hatóság szakhatósági állásfoglalása alapján a telepengedély kiadására vonatkozó döntése előtt köteles meggyőződni arról, hogy a helyi építési szabályzat, szabályozási terv, meghatározott övezeti besorolás, illetőleg azok hiányában az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 18. §-ának (2) bekezdése szerint a kérelemben feltüntetett telepen az adott tevékenység végezhető-e.
(2) Amennyiben a rendelet hatálybalépésekor már működő telep a létesítésekor érvényes jogszabályok alapján kiadott engedéllyel rendelkezik és az engedélyben foglaltak szerinti tevékenységi körét változtatás nélkül folytatja, a jegyzőnek vizsgálnia kell, hogy a telep a 6. §-ban foglalt előírásoknak megfelel-e, amelynek során a jegyzőnek - szükség esetén - meg kell határoznia azon feltételeket, amelyekkel a tevékenység továbbra is folytatható.
Melléklet a 80/1999. (VI. 11.) Korm. rendelethez
Telepengedélyhez kötött tevékenységek a TEÁOR alapján, ideértve az ezen tevékenységekhez tartozó szolgáltatásokat is
63.12	Tárolás, raktározás
90.02	Hulladékgyűjtés, -kezelés

- 213/2001. (XI. 14.) Korm. rendelet a települési hulladékkal kapcsolatos tevékenységek végzésének feltételeiről
3. § e) Hulladékkezelő telep: a települési hulladék begyűjtésére, átvételére és az egyes hulladékfajták további tárolására, átrakására, előkezelésére, illetőleg hasznosítására vagy ártalmatlanítására szolgáló telephely.
6. § (1) Az elkülönített (szelektív) hulladék begyűjtését az erre feljogosított szervezetnek úgy kell megszerveznie, hogy az elősegítse a hulladékösszetevők
8. § (3) A hulladékkereskedő  telephelyére és tevékenységére vonatkozóan a begyűjtőhelyre, illetőleg a begyűjtést végzőre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
17. § (1) Települési hulladékkezelést a hulladékkezelő akkor végezhet, ha
a) érvényes cégbejegyzéssel vagy vállalkozói igazolvánnyal rendelkezik;
b) tevékenységi körében szerepel a hulladékkezelés (TEÁOR számmal);
c) biztosítani tudja a kezelés azon személyi és tárgyi feltételeit, amelyek biztosítják a hulladékkezelés környezetvédelmi és közegészségügyi szempontoknak maradéktalanul megfelelő ellátását;
d) rendelkezik az adott hulladékkezelési tevékenységre vonatkozó engedélyekkel;
e) a külön jogszabályban meghatározottak szerint megfelelő mértékű biztosíték, pénzügyi garancia meglétét igazolja.
(2) A termelés vagy szolgáltatás során keletkező háztartási hulladékkal együtt kezelhető hulladékot annak termelője (birtokosa) telephelye határain belül hulladékkezelési engedély nélkül gyűjtheti, szállíthatja, valamint a 12. § (2) bekezdése szerinti előkezelést végezheti.
(3) Az (1)-(2) bekezdésben nem szabályozott minden más hulladékkezelői tevékenységet végző vállalkozás felelős és a kezelési műveleteket közvetlenül irányító vezetőjének külön jogszabály előírásai szerinti környezetvédelmi szakirányú középfokú végzettséggel kell rendelkeznie.
20. § (1) A környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi felügyelőség - az e rendelet mellékletében meghatározott szakhatóságok bevonásával - engedélyezi a települési hulladékkal kapcsolatos:
a) begyűjtést;
d) tárolást;
26. § A hulladékkezelési tevékenységek engedélyezése során az elsőfokú hatósági jogkört a felügyelőség, illetve a Hgt. 41. § (2) bekezdésében meghatározott esetekben a Főfelügyelőség gyakorolja.
30. § (1) Ez a rendelet - a (2) bekezdésben foglalt eltéréssel - 2002. január 1-jén lép hatályba, előírásait a folyamatban lévő eljárásokban is alkalmazni kell.

12/1983. (V. 12.) MT rendelet a zaj- és rezgésvédelemről 
2. § (3) Veszélyes mértékűnek minősül az a zaj is, amelyre - jellegéből adódóan - határértéket nem lehet előírni, illetőleg a zajkeltés azonos körülmények között nem ismételhető, de érzékszervi észleléssel megállapíthatóan emberek nyugalmát jelentős mértékben zavarja.
11. § A meglevő zaj- és rezgésforrások által okozott veszélyes mértékű zajt és rezgést fokozatosan, tervszerűen csökkenteni kell.
12. § (1) A környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi felügyelőség meglevő üzemi létesítményre - a 9. § (2) bekezdésében meghatározott módon - zajkibocsátási határértéket állapíthat meg és előírhatja annak teljesítési határidejét.
25. § (1) Zaj- és rezgésvédelmi ügyekben az elsőfokú hatósági jogkört - a (2) bekezdésben foglalt kivételekkel - a települési önkormányzat jegyzője, a főváros esetében a kerületi önkormányzat jegyzője gyakorolja az alábbi esetekben:
a) a melléklet szerinti tevékenységek; továbbá
- TEÁOR 51 nagykereskedelem
- TEÁOR 52 kiskereskedelem

Az egyes kereskedelmi tevékenységek gyakorlásáról szóló 15/1989. (IX. 7.) KeM rendelet az egyes kereskedelmi tevékenységek gyakorlásáról
10. § A rendelet alkalmazásában
c) változatlan a termék állapota akkor is, ha azt csomagolják, adagolják vagy a kereskedelemben szokásos módon megmunkálják. A kereskedelemben szokásos megmunkálás körét - szükség esetén - a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium határozza meg;
f) üzletszerű a tevékenység, ha gyakorlása rendszeres és haszonszerzés céljából történik;
h) hulladékkal és melléktermékkel folytatott kereskedésnek minősül a begyűjtött, a felvásárolt hulladék viszonteladónak, fogyasztónak, felhasználónak további megmunkálás nélkül történő értékesítése; nem minősül megmunkálásnak a kereskedelmi célú válogatás;
1. számú melléklet a 15/1989. (IX. 7.) KeM rendelethez
1. Hulladékkereskedelem (TEÁOR 51.57-ből)
7204	Vas- és acéltörmelék és hulladék; ingot újraolvasztott hulladékvasból vagy -acélból
4707	Visszanyert (hulladék és használt) papír vagy karton

A gazdasági tevékenységek egységes ágazati osztályozási rendszeréről TEÁOR 2003
51 NAGYKERESKEDELEM
Ebbe az ágazatba tartozik:
- az új és használt cikkek (átalakítás nélküli) viszonteladása kiskereskedőknek, ipari, kereskedelmi, intézményi vagy szakmai felhasználóknak; avagy más nagykereskedőknek; vagy áruk beszerzése illetve áruk értékesítése érdekében személyesen vagy vállalkozásként kifejtett ügynöki tevékenység nagykereskedők, tőzsdeügynök, ipari elosztó szervezetek, exportőrök, importőrök, beszerző társulások, a kereskedelmi és árubrókerek, a bizományosi kereskedők, ügynökök és felvásárlók és a mezőgazdasági termékek értékesítésével foglalkozó felvásárlók részére.
Ebbe az ágazatba tartozik:
- a nagykereskedelmi értékesítés keretében végzett szokásos tevékenység, pl. nagy tételű áruk, válogatása és osztályozása, megbontása, az áruk kiszerelése, újracsomagolása, palackozása, kisebb kiszerelésben való terítése (pl. gyógyszerészeti készítmény), szétosztása, saját áru raktározása, hűtése, az áru kiszállítása és felszerelése, üzembe helyezése saját számlára végezve,
- az áruk csomagolása, folyékony és gáznemű áruk palackozása - beleértve a keverést, szűrést - saját számlára végezve.
51.52 Érc-, fém-nagykereskedelem
Ebbe a szakágazatba tartozik:
- a vas- és egyéb fémtartalmú érc,
- a nyersvas és egyéb nyersfém,
- a máshová nem sorolt vas és egyéb félkész fémtermék,
- az arany és más nemesfém nagykereskedelme.
Nem ebbe a szakágazatba tartozik:
- a hulladék nagykereskedelme, lásd 51.57
51.57 Hulladék-nagykereskedelem
Ebbe a szakágazatba tartozik:
- az újrafeldolgozásra szánt fém és nemfém hulladék és anyag nagykereskedelme, beleértve a gyűjtést, szortírozást, leválogatást, használt termékek, mint pl. gépjárművek szétszerelését az újrahasznosítható alkatrészek kinyerése céljából, az (újra)csomagolást, raktározást és kiközvetítést, de tényleges átalakítási folyamat nem tartozik ide. További feltétel, hogy a felvásárlás és értékesített hulladék értékkel bírjon.
- a leselejtezett járművek bontása (autóbontás, roncsautók nagykereskedelme, roncsautók alkatrészeinek értékesítése magánszemélyek és szakmai felhasználók számára).
Nem ebbe a szakágazatba tartozik:
- a hulladékok és egyéb cikkek másodlagos nyersanyaggá alakítási folyamatai, ahol tényleges átalakítási folyamat megy végbe. Az ennek eredményeképpen keletkező másodlagos nyersanyag közvetlenül alkalmas ipari feldolgozásra és nem egy végleges új termék, lásd 37.10, 37.20
- a háztartási és ipari hulladék összegyűjtése és kezelése, lásd, 90
63 SZÁLLÍTÁST KIEGÉSZÍTŐ TEVÉKENYSÉG, UTAZÁSSZERVEZÉS
63.1 Rakománykezelés, tárolás, raktározás
63.12 Tárolás, raktározás
Ebbe a szakágazatba tartozik:
- a tárolóhely és raktár üzemeltetése árufajtától függetlenül:
= gabonasiló, gabonatároló, közraktár, vámraktár, általános kereskedelmi raktár, hűtőház, tárolótartály stb.
Nem ebbe a szakágazatba tartozik:
- a gépjárműparkoló üzemeltetése, lásd 63.21
90.02 Hulladékgyűjtés, -kezelés
Ebbe a szakágazatba tartozik:
- a hulladék melléktermék tényleges mechanikai vagy kémiai átalakítás nélkül történő kezelése, értékesítése harmadik félnek, pl. autó, számítógép, gépek szétszerelése, vagy papír-, textil-, műanyag-, fahulladék-nyomása, osztályozása stb., lásd 50, 51.52,
- a hulladék nagykereskedelem részeként történő hulladékgyűjtés , lásd. 51.57,