Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 3402/2006. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Győrffy Zsuzsanna

Az eljárás megindítása
2006. április 20-án a panaszost – egy családi veszekedés során – felesége késsel megsebesítette. Az eseményeknek a házaspár két kiskorú gyermek is tanúja volt. A panaszos beadványában előadta, hogy az Újbudai Humán Szolgáltató Központ Gyermekjóléti és Családsegítő Szolgálat (a továbbiakban: gyermekjóléti szolgálat) családgondozója 2006. április 28-án, rendőri kísérettel ment el lakásukra. A rendőrség a panaszos 1999-ben született leányát és a 2002-ben született fiát ideiglenes hatállyal Budapest Főváros Önkormányzatának Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálatánál (a továbbiakban: TEGYESZ) helyezte el. A panaszos álláspontja szerint a rendőri intézkedés megfélemlítő jellegű (agresszív) volt. 
A beadvánnyal kapcsolatban felmerült a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazásom alapján vizsgálatot indítottam.
A Budapesti Rendőr-főkapitányság XI. kerületi Rendőrkapitányságának (a továbbiakban: rendőrség) vezetőjét a rendőri intézkedés vizsgálatára kértem. Tájékoztatást kértem arról is, hogy 2006. április 20-án történt-e rendőri intézkedés. Ha igen, azt – tekintettel arra, hogy a veszekedésnek két kiskorú gyermek is tanúja volt – a rendőrség jelezte-e a gyámhatóságnak, illetve a gyermekjóléti szolgálatnak. A gyermekjóléti szolgálat vezetőjétől – a család gondozása során keletkezett dokumentumok másolatának megküldésével egyidejűleg – a panaszban foglaltakról (elsősorban a rendőri közreműködés igénybevételének indokáról) tájékoztatást kértem. Végül Budapest Főváros XI. kerület Újbuda Önkormányzat Polgármesteri Hivatal Gyámhivatala (a továbbiakban: gyámhivatal) vezetőjétől tájékoztatást és a vonatkozó dokumentumok másolatának megküldését kértem. 

A megállapított tényállás
A rendőrség eljárása
A Budapesti Rendőr-Főkapitányság Központi Gépkocsizó Járőrszolgálati Osztályának ügyeletese 2006. április 20-án 22 óra 40 perckor kapott utasítást arra, hogy családi verekedés miatt menjen a panaszos lakására. A helyszínre érkezve a panaszos a bezárt ajtón keresztül közölte, hogy felesége több helyen megszúrta, az ajtót nem tudja kinyitni, mert az asszony a kulcsot eldugta. A lakásban lévő két kis gyermek is megerősítette az apa állítását. Az intézkedő rendőr az ajtót nem tudta kinyitni, ahhoz a tűzoltóság, a panaszos sérülésének ellátásához pedig a mentők  segítségét kérte. A lakásba való behatolást követően a rendőr megkérdezte a két kiskorú gyermeket, hogy édesanyjuk bántalmazta-e őket. A gyermekek válasza nemleges volt, melyet a panaszos is megerősített. A rendőrjárőr a panaszos feleségét a Budapesti Rendőr-főkapitányság XI. kerületi rendőrkapitányságán előállította. A gyermekek veszélyeztetettségét a rendőrség sem a gyámhatóságnak, sem a gyermekjóléti szolgálatnak nem jelezte.
A gyermekjóléti szolgálat vezetője és a családot 2004 szeptembere óta gondozó családgondozó 2006. április 28-án írásban tájékoztatta a rendőrséget arról, hogy a gyermekek anyja 2006. április 20-án késsel támadt a férjére, az eseményt a gyermekek látták. Az apa kisebb sérüléseket szenvedett. Az anya 2006. április 26-ától önként addiktológiai kezelésre vonult be a Nyírő Gyula Kórházba, a gyermekekkel az apa maradt. Az apa nem tudott megfelelően gondoskodni a kiskorúakról, étkeztetésük és mentális fejlődésük veszélyeztetve volt. A veszélyeztetés tényéről a családgondozó április 28-án, a délelőtti családlátogatás során győződött meg. A családgondozó álláspontja szerint a gyermekek veszélyeztetettsége miatt elhelyezésükről azonnal gondoskodni kellett. A gyermekjóléti szolgálat a kiskorúak ideiglenes elhelyezéséhez a rendőrség segítségét kérte. 
A felkérésnek a rendőrség eleget tett, a gyermekeket a 151-3099/2006-id. számú, 2006. április 28-án kelt határozatával ideiglenes hatállyal gyermekotthonba utalta. A rendőrség a két kiskorút a TEGYESZ Befogadó Otthonába szállította. A határozat tartalmazta a következőket is: „Határozatom ellen a szülői felügyeleti jogok gyakorlásában korlátozott(ak) a határozat kézbesítésétől számított 15 napon belül fellebbezéssel élhet(nek), amelyet a Megyei (Budapesti) Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalához címezve a Városi (fővárosi kerületi) Rendőrkapitányságnál lehet előterjeszteni…” A gyámhivatali iratanyagban megtalálható az apa fellebbezése, annak további sorsáról azonban nem kaptam tájékoztatást.

A jegyzői hatáskörben eljáró gyámhatóság és a gyermekjóléti szolgálat eljárása
A gyermekjóléti szolgálat alapellátásban 2001. óta gondozta a családot. A Budapesti Korai Fejlesztő Központ 2003 novemberében mérte fel a kisfiú pszichomotoros képességét. A felmérés során azt tapasztalták, hogy a család életvezetési nehézségekkel küzd, kérték, hogy a gyermekjóléti szolgálat vegye fel a családdal a kapcsolatot, segítsék a kisfiú bölcsődei elhelyezését.
A jelzés kézhezvételét követően a családgondozó felvette a családdal a kapcsolatot, otthonukban környezettanulmányt készített. 
A rendőrség 2003. december 4-én jelezte Budapest Főváros XI. kerületi Önkormányzat jegyzőjének, mint első fokú gyámhatóságnak (a továbbiakban: gyámhatóság), hogy a panaszos családjában családi botrány volt. A panaszos felesége súlyosan ittas állapotban szóváltásba keveredett férjével, aki arcul ütötte. A gyámhatóság a jelzést továbbította a gyermekjóléti szolgálatnak intézkedésüket, javaslatukat kérte. 
A gyermekjóléti szolgálat tájékoztatása szerint az anya ápolóként dolgozott, alkoholproblémákkal küzdött. Az apa betegsége miatt nem tudott munkát vállalni. A kisfiúnak értelmi, érzelmi, motoros képességének fejlesztése céljából szükséges bölcsődei elhelyezése. Az anya arra hivatkozva, hogy időbeosztása nem teszi lehetővé a kisfiú bölcsődébe vitelét, a javaslatot visszautasította. A gyermekjóléti szolgálat nem talált olyan segítő szervezetet, amelyik a gyermekek óvodába, bölcsödébe vitelét vállalta volna. A szülők elzárkóztak a kisfiú hetes bölcsődei elhelyezésétől is.  A családgondozó az esetkonferencia összehívásáig a család alapellátásban való gondozását javasolta. 
A 2004. március 3-án tartott esetkonferencián a szakemberek a gyermekek védelembe vételére tettek javaslatot. 
A gyámhatóság XVI-293-4/2004. számú, 2004. március 8-án kelt határozatával a gyermekeket védelembe vette. A határozat a szülőket kötelezte a kisfiú bölcsődébe járatására, párterápián való részvételre, továbbá arra, hogy tartózkodjanak konfliktusaik gyermekeik előtt való rendezésétől. 
A gyermekek védelembe vételét követően a család együttműködött a gyermekjóléti szolgálattal, a kisfiút bölcsődébe, a kislányt óvodába íratták, az anya hetente egyszer a RÉV Szenvedélybeteg-segítő Szolgálat pszichológusához járt.  
A gyermekjóléti szolgálat által rendelkezésemre bocsátott dokumentumok között nem volt feljegyzés a család 2004 márciusa és 2005 márciusa közötti gondozásával kapcsolatban. 
A gyámhatóság 2005 márciusában a védelembe vétel éves felülvizsgálatához tájékoztatást kért a családgondozói tevékenységről, továbbá javaslatot kért a védelembe vétel fenntartására, vagy megszüntetésére. 
A család gondozását 2004 szeptemberében új családgondozó vette át. A kisfiú bölcsődébe járt, ahol hetente egyszer fejlesztőpedagógus foglakozott vele. A szakemberek szerint a gyermek komplex gyógypedagógiai fejlesztést igényel. A kislány óvodás volt, kissé szétszórt, türelmetlen, de különösebb probléma nem volt vele. Az anya az elmúlt félévben kétszer állt pszichiátriai kezelés alatt. Állapota javult, dolgozott, rendszeresen tartotta a kapcsolatot a pszichiáterével. Az apa állapota nem rosszabbodott. A szülők ragaszkodtak gyermekeikhez, a családgondozóval együttműködtek. A gyermekjóléti szolgálat – a család életében bekövetkezett pozitív változásokat elismerve – a védelembe vétel fenntartását javasolta. 
A gyámhatóság tárgyalást tartott, nyilatkoztatta az anyát, az őt kezelő pszichológust, meghallgatta a családgondozót. A gyámhatóság XVI-540/6/2005. számú, 2005. április 4-én kelt határozatával a kiskorúak védelembe vételét fenntartotta. A gyámhatóság ekkor értesült arról, hogy a család gondozását 2004 szeptemberétől új családgondozó látta el. A családot 2004 szeptemberéig gondozó családgondozót a gyámhatóság 2005 áprilisában felmentette, családgondozóként a panaszos családját 2004 szeptemberétől gondozó családgondozót rendelte ki. 
A gyermekjóléti szolgálat által rendelkezésemre bocsátott dokumentumok között a család 2005 márciusa és 2006 márciusa közötti gondozásával kapcsolatban sem volt feljegyzés. 
A védelembe vétel – évenkénti kötelező – felülvizsgálatára 2006 márciusában került sor. A családgondozó tájékoztatása szerint sikerült a családdal hatékonyan együttműködnie, a szülők teljesítették a gyermekek érdekében előírt feladatokat. A kislány megkezdte az első osztályt, ahol kezdetben kisebb magatartási problémák voltak vele. A szülők rendszeresen tartották a kapcsolatot az osztályfőnökkel. A kisfiú még nem volt óvodaérett, továbbra is bölcsődébe járt, állapota javult. Az anya rendszeresen szedte a gyógyszereit, tartotta a kapcsolatot a pszichiáterrel, időközben leszázalékolták, a gyermekeket megfelelően ellátta, alkoholt nem fogyasztott. A gyermekjóléti szolgálat a gyermekek védelembe vételének megszüntetésére és a család alapellátásban való gondozására tett javaslatot. A tárgyaláson jelen lévő anya az alapellátás keretében a családgondozóval való együttműködést vállalta.  
A gyámhatóság XVI-618/3/2006. számú, 2006. április 18-án kelt határozatával – az érintettek meghallgatása és a gyermekjóléti szolgálat javaslata alapján – a gyermekek védelembe vételét megszüntette.
A gyermekjóléti szolgálat tájékoztatása szerint: „…Szolgálatunk valóban kint járt a családnál 2006. április 28-án a kora esti órákban, ahonnan a két kiskorút elhelyeztük a TEGYESZ Alföldi utcai Átmeneti Otthonába…. Mindezekre a következők miatt került sor. Az édesapa egyedül maradt otthon a két gyermekkel, miután az édesanya….a hét elején alkoholproblémái miatt önként befeküdt kórházi kezelésre. A péntek reggeli órákban kint jártam a családnál és otthon találtam mind a két gyermeket az apával. Mind a lakás állapotát és a gyermekek akkori jelenlegi körülményeit tekintve (ellátatlanok voltak és az apa elmondta, hogy nem maradt otthon semmi, amit enni tudnának) mint családgondozó úgy ítéltem meg a helyzetet, hogy a két gyermek nem maradhat tovább otthon. Mindezek ismeretében és a reggel látottak alapján a Gyámhatósággal közös megegyezéssel arra a döntésre jutottunk, hogy a két gyermeket nem hagyjuk hétvégére az apával. Ami miatt rendőri kísérettel mentünk ki a családhoz azzal magyarázható, hogy a gyermeket a családból kiemelni csak valamely hatóság rendelkezésére és közreműködésével lehet megtenni. Mivel az Újbudai Humán Szolgáltató Központ Gyermekjóléti Szolgálata az alapellátás keretein belül működik, így nem vagyunk jogosultak a gyermek családban való kiemelésére. Mivel a döntés a Gyámhatóság hivatali idején kívül született meg így a gyámhatóság nem tudott a rendelkezésünkre állni. Így csak a kerületi rendőrkapitányság volt már jogosult arra, hogy a gyermekeket elvihessük…”  

A gyámhivatal és a TEGYESZ eljárása
A gyámhivatal a gyermekek ideiglenes hatályú beutalását követően a TEGYESZ-től a gyermekek személyiségvizsgálatát, elhelyezésükre való javaslatot, elhelyezési tárgyalás tartását kérte. A kislányról készült pszichológiai vélemény szerint: „személyiségfejlődésében meghatározó a depresszív élményfeldolgozás, mely anyjától való eltávolodása kapcsán alakult ki… Javaslat: személyiségfejlődésük érdekében a testvérével közös gyermekotthoni elhelyezés, a jelenleginél optimális szocializációs feltételek biztosítása javasolt.” Pedagógiai vélemény: „….Szülei rendszeresen látogatják, látogatásukat nagyon várja, távozásuk nagyon megviseli. Jó lenne, ha visszakerülhetne szüleihez.” A szakértői bizottság javaslata: „A családi problémákból adódó traumák tették szükségessé a gyermek családból való kiemelését. Javasoljuk a gyermek átmeneti nevelésbe vételét, testvérével történő együttes gyermekotthoni (lakásotthoni) elhelyezését. A gyermek szorongásának feloldása, kezelése céljából pszichoterápiás támogatás szükséges... 
A kisfiúról készült pszichológiai vélemény: „..Anyjával való kapcsolata nehezen definiálható számára, arhaickus elhárítási módokkal védekezik csalódásai ellen. Javaslat: a familiáris körülmények jelenlegi helyzete miatt testvérével közösen gyermekotthoni elhelyezés javasolt az anyával és az apával való kapcsolattartás mellett. A szülőkapcsolat kötődési élményeinek fenntartása jelentheti a későbbiekben a családjába való reszocializációjának alapját” A pedagógiai véleményből: „..Szülei látogatják, látogatásuk után nagyon szomorú.” A szakértői bizottság javaslata megegyezik a testvéréjével, azzal a kiegészítéssel, hogy a kisfiú gyógypedagógiai fejlesztése szükséges, különleges szükségletű. A gyermek egyéni elhelyezési tervében az szerepel, hogy az átmeneti nevelésbe vétel várható időtartama az éves felülvizsgálatig tart.
Az apa háziorvosa szerint a körülményekhez képest a legjobb tudása szerint gondoskodik gyermekeiről, javasolta a gyermekek családba való visszahelyezését. 
A bölcsődei vélemény szerint a kisfiút az édesapja vitte a bölcsődébe. A gyermek ruházata mindig tiszta volt. Az apa a lehetőségeihez képest törődött a gyermekkel, a gondozónő kéréseit teljesítette, együttműködő volt, de sokszor akkor is otthon tartotta a gyermeket, amikor a kisfiú nem volt beteg. Az apa ezt saját betegségével, illetve családi problémáikkal indokolta. A gondozói vélemény szerint a kisfiú nagyon ragaszkodik édesapjához, az apa is szereti őt. Az apának napi segítségre lenne szüksége ahhoz, hogy a gyermeket gondozza. 
A gyámhivatal a szülőket 2006. május 29-ére gyermekeik ideiglenes elhelyezése ügyében idézte. A tárgyalásra az ügyintéző meghívta az anyát kezelő pszichológust, aki egyúttal a szülőkkel párterápiát is folytat, továbbá a családgondozót. A pszichológus véleménye szerint a szülők alkalmasak a gyermek nevelésére. Családgondozó: „…Én április 28-án pénteken voltam a lakásnál, amikor mondta az apa, hogy már nincs élelem és mivel az apa szokott menni az ebédért nincs, aki elhozza az ebédet, az apa nem akart elmenni, mert a 20-i események után a rendőrök, illetve tűzoltók betörték az ajtót és még akkor nem került megjavításra. Én mondtam az apának, hogy hívja fel a fiát (az apa felnőtt fia), hogy töltse fel a telefonját és menjen el, vigyen valami élelmet. Délutánra azonban olyan döntés született, hogy elmegyünk a rendőrség segítségével a lakáshoz és viszünk élelmet. Addigra már a fia hozott élelmet és az egyik szomszéd is adott melegételt. Aztán segítettünk összekészíteni a ruhákat a gyermekeknek. A gyerekek kicsit ijedtek voltak, de az úton sikerült őket megnyugtatni.”
A családgondozó javasolta a gyermekek átmeneti nevelésbe vételét, azzal, hogy minden hétvégén hazamehessenek a szülőkhöz. A családgondozó véleménye szerint néhány hónap alatt a szülők közötti konfliktus rendezhető.
A TEGYESZ 2006. július 1-jén tanácskozást tartott a gyermekek elhelyezése tárgyában. A családgondozó akkor elmondta, hogy egy héttel azután találkozott a családdal, hogy az anya megszúrta az apát. Az anya már önkéntes kórházi kezelésen vett részt. A kislány nem volt iskolában, a kisfiú bölcsödében, nem volt ennivalójuk. Az apai nagyapa a közelmúltban halt meg, ez az apát nagyon megviselte, gyermekei ellátásáról emiatt sem tudott megfelelően gondoskodni.  Pénteki nap volt, négynapos ünnep közeledett, a családgondozó nem merte otthon hagyni a gyermekeket. 
A gyámhivatal a gyermekeket XIII-1091-862006. számú, 2006. június 8-án kelt határozatában átmeneti nevelésbe vette, mindkettőjüket az egyik, Budapest II. kerületében lévő gyermekotthonba helyezte, ahonnan a szülők kapcsolattartásra pénteken 16 órától vasárnap 18 óráig hazavihetik gyermekeiket. A gyámhivatal szabályozta a szülők és a gyermekek időszakos kapcsolattartását is. 
Az apa a határozatot megfellebbezte, azt Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Fővárosi Szociális és Gyámhivatala 06-956/2006. számú, 2006. július 7-én kelt határozatával helyben hagyta. 

Az érintett alkotmányos jogok
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A vizsgálat megállapításai
A rendőrség eljárása
2006. április 20-án a rendőri intézkedésre családon belüli erőszak miatt került sor. Az Országos Rendőrfőkapitány 13/2003. (III. 27.) ORFK. Intézkedése VI. fejezet 31. pontja szerint ”Ha a rendőri intézkedés, illetőleg büntető, vagy államigazgatási eljárás során a kiskorú veszélyeztetettsége állapítható meg, a rendszeresített adatlap (1. számú melléklet) megküldésével haladéktalanul jelzést kell adni a gyermekjóléti szolgálatnak. …” Az adatlap értelmező rendelkezése szerint „A családon belüli erőszak ténye minden esetben megalapozza a kiskorú veszélyeztetettségét, függetlenül attól, hogy a kiskorú sérelmére követték-e el.”
Megállapítottam, hogy a jelzés elmaradása visszásságot okozott a kiskorúakat az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez fűződő jogával.  
A gyermekjóléti szolgálat 2006. április 28-án azért kérte a rendőrség közreműködését a gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezéséhez, mert a családgondozó álláspontja szerint az apa nem volt alkalmas a gyermekek ellátására, élelmezésük is veszélyben volt. A rendőrség a szakmai véleményt nem bírálta felül, a kérésnek eleget téve határozott a gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezéséről. A határozat rendelkezett a jogorvoslati jogról, mellyel a panaszos élt. A benyújtott fellebbezés sorsáról nem kaptam tájékoztatást. A határozat figyelmen kívül hagyta, hogy a Gyvt. 2005. november 1-jén hatályba lépő módosítása szerint a kiskorú ideiglenes hatályú elhelyezéséről döntő határozat ellen fellebbezésnek helye nincs.
Megállapítottam, hogy a fellebbezés lehetőségéről való téves tájékoztatással a rendőrség visszásságot okozott a jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben. 

A jegyzői hatáskörben eljáró gyámhatóság és a gyermekjóléti szolgálat eljárása
A gyermekek védelembe vételét követő családgondozói tevékenységgel kapcsolatos dokumentációkat (családlátogatások időpontja, az arról készült feljegyzések, stb.) a gyermekjóléti szolgálat nem küldte meg részemre, így nincs információm arról, hogy ilyen dokumentáció készült-e. Erre tekintettel megállapításaimat csak a rendelkezésemre bocsátott dokumentumokra alapozhattam. 
A gyermekjóléti szolgálat a gyámhatóságot a 2005-ben és a 2006-ban esedékes felülvizsgálati eljárás során arról tájékoztatta, hogy a gyermekek védelembe vételét követően a család együttműködött a szakemberekkel, a védelembe vételi határozatban előírtakat teljesítették. A család életében bekövetkezett pozitív változások miatt a családgondozó elegendőnek tartotta a család alapellátásban való gondozását, javaslatára a gyámhatóság a gyermekek védelembe vételét megszüntette. 
Megállapítottam, hogy a gyámhatóság eljárása a kiskorúak védelembe vétele, majd annak megszüntetése során a jogszabályoknak megfelelt, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem okozott.
A gyermekjóléti szolgálat csak 2005 márciusában tájékoztatta a gyámhatóságot arról, hogy a kiskorúak védelembe vételekor kirendelt családgondozó személye 2004 augusztusában változott. A védelembe vételi határozat nevesíti azt a személyt, aki a család gondozásáért felel, rajta kérhető számon az egyéni gondozási-nevelési tervben foglaltak teljesítése. 2004 augusztusától 2005. április 4-ig a család gondozását nem a kirendelt családgondozó látta el.
Megállapítottam, hogy a gyámhatóság családgondozó személyében bekövetkezett változásról való késedelmes tájékoztatása a jogállamiságból erdő jogbiztonsággal összefüggő visszásságot okozott, továbbá a védelembe vett gyermekek kiemelt védelemhez fűződő joga sérelmének közvetlen veszélyét keletkeztette. 
A rendelkezésemre álló dokumentumok szerint a család mindenben együttműködött a gyermekjóléti szolgálattal, életvitelükben pozitív változás állt be, gyermekeik fejlődtek, a szülők és a gyerekek között erős volt a kötődés. Utalás sincs arra, hogy a szülők gyermekeik nevelésére alkalmatlanok lennének. A gyámhatóság megítélése szerint – melyet jórészt a gyermekjóléti szolgálattól kapott véleményre alapozott – a védelembe vétel fenntartása indokolatlan volt, ezért azt 2006. április 18-án kelt határozatával megszüntette.   
A családi veszekedés – mely során az anya késsel támadt a panaszosra – 2006. április 20-án volt. A Gyvt. 72. § (1) bekezdése értelmében a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezését indokolja, ha felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges. A családi veszekedést követő rendőri intézkedés során a rendőrség nem tartotta indokoltnak a gyermekek azonnali, ideiglenes hatályú elhelyezését. 
A családgondozó – az alapellátás keretében – 2006. április 28-án a reggeli órákban látogatta meg a családot. Ekkor értesült a családon belüli erőszakról, arról, hogy az anya kérte kórházi kezelését. A családgondozó tapasztalta, hogy a lakás elhanyagolt állapotban van, nincs élelem, úgy ítélte meg, hogy az apa akkori állapotában alkalmatlan volt a gyermekek ellátására. A gyermekjóléti szolgálat részemre küldött tájékoztatása szerint a családgondozó a gyámhatósággal egyeztetett a gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezéséről. A rendőri intézkedés szükségességét ezzel ellentétben a szolgálat azzal indokolta, hogy az a gyámhivatal hivatali idején kívül vált szükségessé. A gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezésének felülvizsgálata tárgyában tartott tárgyaláson viszont a családgondozó úgy nyilatkozott, hogy április 28-án délután döntöttek úgy, hogy a rendőrség segítségével mennek el a panaszos lakására élelmet vinni. Akkor meggyőződtek arról, hogy a gyermekek nem ellátatlanok, a panaszos felnőtt fia és a szomszédok már vittek élelmet nekik. 
Érthetetlen, hogy ha a családgondozó megítélése szerint a gyermekek veszélyeztetettsége olyan mértékű volt, hogy azonnali elhelyezésükre volt szükség, és azt a gyámhatósággal is egyeztette, akkor arra miért nem a hivatali idő alatt került sor. 
Nincs magyarázat arra sem, hogy a családnak való élelemvitelhez – miután soha nem fordult elő, hogy az apa a családgondozóval, vagy bárkivel szemben agresszív lett volna – miért kellett rendőrségi közreműködés.
A rendelkezésemre álló dokumentumok között nincs nyoma annak, hogy a családgondozó miután azt tapasztalta, hogy a gyermekek az anya kórházi kezelése és az apa állapota miatt ellátatlanok, kísérletet tett volna arra, hogy a négynapos ünnep alatt a gyermekek ellátását a család, esetleg a szomszédok segítségével megoldja. Ha az erre tett kísérlet sikertelennek bizonyult volna, és a családgondozó szerint a gyermekek élelmezését az apa nem tudta volna a négy napos ünnep alatt megoldani, akkor az adott élethelyzetben nem a gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezése, hanem átmeneti gondozásuk megoldása lett volna az adekvát intézkedés. Az apa ugyanis – azon kívül, hogy átmenetileg nem volt otthon élelem – nem tanúsított olyan magatartást, amely az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozta volna, az apával erőszakosan fellépő anya pedig az intézkedéskor kórházban volt. (Gyvt. 45.§ (2)” A gyermekek átmeneti gondozását - a szülői felügyeletet gyakorló szülő vagy más törvényes képviselő (a továbbiakban együtt: szülő) kérelmére vagy belegyezésével - ideiglenes jelleggel, teljes körű ellátással kell biztosítani, ha a szülő egészségügyi körülménye, életvezetési problémája, indokolt távolléte vagy más akadályoztatása miatt a gyermek nevelését a családban nem tudja megoldani. A fogyatékos gyermek számára a sajátos szükségleteihez igazodó ellátást kell biztosítani.”)
A gyermekek átmeneti gondozását a kerület gyermekek átmeneti otthonában, esetleg helyettes szülőnél – a szülők helyzetének rendezéséig – lehetett volna biztosítani. Az átmeneti gondozás a szülői felügyeleti jogot nem érinti, így a szülők azt érezhették volna, hogy a családgondozó az aktuális élethelyzetben akkor is segítségükre van, ha gyermekeiket egy ideig nem nevelhetik saját háztartásukban. A panaszos családja a radikális – rendőri közreműködéssel végrehajtott – intézkedés következtében feltehetőleg nem csak a családgondozóval, de az egész gyermekjóléti szolgáltatással szemben elvesztette a bizalmát. 
Álláspontom szerint a gyermekek átmeneti gondozásával elkerülhető lett volna a jogszerű, de a kiskorúakban minden bizonnyal nyomot hagyó rendőri intézkedés. Átmeneti gondozással a kislánynak nem kellett volna iskolát, a kisfiúnak bölcsödét váltania, új környezetbe beilleszkednie. Az ideiglenes hatályú beutalással, majd átmeneti nevelésbe vétellel a szülők kapcsolattartása is nehezebbé vált, hiszen hetente utazniuk kellett/kell a főváros VIII., illetve II. kerületében elhelyezett gyermekeikhez. Tapasztalataim szerint ilyen esetben fennáll annak a veszélye, hogy a gyermekek a „szakellátásban” ragadnak, vagyis családba való visszahelyezésükre nem kerül sor. 
Megállapítottam, hogy a gyermekjóléti szolgálat azon eljárása, mely során a kiskorúak sorsát nem az adott élethelyzetnek megfelelően rendezte (ideiglenes hatályú elhelyezés, majd átmeneti nevelésbe vétel, átmeneti gondozás helyett) visszásságot okozott a gyermekek kiemelt védelemhez fűződő jogával összefüggésben. 

A gyámhivatalok és a TEGYESZ eljárása
A Gyer. 99. § (1) bekezdése kimondja, hogy az átmeneti nevelésbe vételre nem kerülhet sor, ha a veszélyeztetettség megszüntetése és a gyermek gondozása megfelelően biztosítható a különélő másik szülőnél vagy harmadik személynél történő ideiglenes elhelyezéssel, családba fogadással, a gyermek átmeneti gondozásával, valamint fogyatékos és pszichiátriai betegek otthonában történő elhelyezése útján. A gyámhivatal nem vizsgálta azt, hogy a gyermekek veszélyeztetettsége megszüntethető lett volna-e az alapellátás keretében (pl. átmeneti gondozásukkal). 
Megállapítottam, hogy a gyámhivatal ismertetett mulasztása a gyermekek kiemelt védelemhez való joga sérelmének közvetlen veszélyét keletkeztette. 
A gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezését követően a gyámhivatal átmeneti nevelésbe vételi eljárást indított, melyet a Gyer. előírásainak megfelelően folytatott le. A TEGYESZ a gyermekek személyiségvizsgálatát elvégezte, átmeneti nevelésbe vételükre és gondozási helyükre javaslatot tett, elhelyezési értekezletet tartott. A szakvélemények szerint a gyermekek nagyon ragaszkodnak szüleikhez, folyamatos kapcsolattartás mellett a gyermekek hazagondozhatók, átmeneti nevelésbe vételük várható időtartama egy év. 
A szakvéleményekben foglaltakat, mi szerint a szülők gyermekeik nevelését átmenetileg nem képesek biztosítani, nem vitatom. Ahogyan azt a gyermekjóléti szolgálat eljárásának vizsgálatánál kifejtettem, a kiskorúak érdekét jobban szolgálta volna, ha szakellátás (átmeneti nevelésben vétel, gyermekotthoni elhelyezés) helyett, elsőkét az alapellátás keretében, átmeneti gondozásukkal próbálták volna sorsukat rendezni. A családgondozó véleménye szerint a szülők közötti konfliktushelyzet néhány hónap alatt rendezhető. Az átmeneti gondozás ideje 12 hónap, ami 6 hónappal meghosszabbítható. A szülők ennyi idő alatt – segítséggel – feltehetőleg életvezetési problémájukat, egészségügyi körülményeiket rendezni tudták volna, a gyermekek gondozása lakóhelyük közelében történhetett volna. Csak az átmeneti gondozás eredménytelensége esetén merülhetett volna fel a gyermekek szakellátásban való ellátása. 
Sem a gyámhivatal, sem a TEGYESZ szakemberei nem észlelték, hogy az adott élethelyzetben, körülmények között a szakellátást az alapellátásnak meg kellett volna előznie, mely ugyancsak a kiskorúak kiemelt védelemhez való joga sérelmének közvetlen veszélyét keletkeztette.
Az alkotmányos jogokkal összefüggésben feltárt visszásságok elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazás alapján az alábbiakat javaslom.

Kezdeményezés
Felkérem a Budapesti Rendőr-főkapitányság XI. kerületi Rendőrkapitányságának vezetőjét, hogy a kiskorúak ideiglenes hatályú elhelyezéséről szóló határozat fellebbezési jogról rendelkező részét hozza összhangba a Gyvt. 72. § (4) bekezdésével, vagyis a formanyomtatványt javítsa ki. A jövőben kiskorú veszélyeztetettsége észlelése esetén – a 13/2003. (III. 27.) ORFK intézkedésben foglaltaknak megfelelően – haladéktalanul értesítse a gyermekjóléti szolgálatot.
Az Újbudai Humán Szolgáltató Központ Gyermekjóléti és Családsegítő Szolgálat vezetőjét arra kérem, hogy a jövőben haladéktalanul jelezzék, a gyámhatóságnak, ha a védelembe vételi határozatban kirendelt családgondozó személyében változás történik. A jövőben az ideiglenes hatályú elhelyezés kezdeményezése, illetve az átmeneti nevelésbe vételre tett javaslat előtt mérlegeljék, hogy a gyermek(ek) sorsa elsődlegesen rendezhető-e alapellátás keretében. 
Javaslom a Budapest Főváros Önkormányzatának Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálata igazgatójának és a Budapest Főváros XI. kerület Újbuda Önkormányzat Polgármesteri Hivatal Gyámhivatala vezetőjének, hogy a gyermek(ek) átmeneti nevelésbe vételére akkor tegyenek javaslatot, illetőleg akkor hozzanak arról határozatot, ha a kiskorú(ak) veszélyeztetettsége az alapellátás keretében nem szüntethető meg. 

Budapest, 2006. november 28.
Takács Albert sk.

Melléklet:
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.) [Hatályos: 2006. 04. 01. - 2006. 08. 23.]
39. § (1) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan, a gyermek érdekeit védő speciális személyes szociális szolgáltatás, amely a szociális munka módszereinek és eszközeinek felhasználásával szolgálja a gyermek testi és lelki egészségének, családban történő nevelkedésének elősegítését, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzését, a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, illetve a családjából kiemelt gyermek visszahelyezését. (2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek testi, lelki egészségének, családban történő nevelésének elősegítése érdekében a) a gyermeki jogokról és a gyermek fejlődését biztosító támogatásokról való tájékoztatás, a támogatásokhoz való hozzájutás segítése, b) a családtervezési, a pszichológiai, a nevelési, az egészségügyi, a mentálhigiénés és a káros szenvedélyek megelőzését célzó tanácsadás vagy az ezekhez való hozzájutás megszervezése, c) a szociális válsághelyzetben lévő várandós anya támogatása, segítése, tanácsokkal való ellátása, valamint a családok átmeneti otthonában igénybe vehető ellátáshoz való hozzájutás szervezése, d) a szabadidős programok szervezése, e) a hivatalos ügyek intézésének segítése. (3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben, b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése, c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása. (4) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) a gyermekkel és családjával végzett szociális munkával (a továbbiakban: családgondozás) a gyermek problémáinak rendezése, a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozása, b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében, c) az egészségügyi és a szociális ellátás - különösen a családsegítő szolgáltatás -, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése, d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására. (5) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a családjából kiemelt gyermek visszahelyezése érdekében a) a családgondozás biztosítása - az otthont nyújtó ellátást, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatást végző intézménnyel együttműködve - a család gyermeknevelési körülményeinek megteremtéséhez, javításához, a szülő és a gyermek közötti kapcsolat helyreállításához, b) utógondozó szociális munka (a továbbiakban: utógondozás) biztosítása - az otthont nyújtó ellátást, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatást végző intézménnyel együttműködve - a gyermek családjába történő visszailleszkedéséhez.
40. § (1) A települési önkormányzat a 39. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgáltatás feladatait önálló intézményként, illetve családsegítő szolgálat, vagy a 96. § (4)-(5) bekezdései szerinti egészségügyi vagy közoktatási intézmény szervezeti és szakmai tekintetben önálló intézményegységként, illetve a külön jogszabályban meghatározott képesítési előírásoknak megfelelő személy foglalkoztatásával biztosítja (a továbbiakban együtt: gyermekjóléti szolgálat).
45. § (1) A gyermekek átmeneti gondozása keretében a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését elősegítő, az életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő étkeztetéséről, ruházattal való ellátásáról, mentálhigiénés és egészségügyi ellátásáról, gondozásáról, neveléséről, lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) kell gondoskodni. (2) A gyermekek átmeneti gondozását - a szülői felügyeletet gyakorló szülő vagy más törvényes képviselő (a továbbiakban együtt: szülő) kérelmére vagy belegyezésével - ideiglenes jelleggel, teljes körű ellátással kell biztosítani, ha a szülő egészségügyi körülménye, életvezetési problémája, indokolt távolléte vagy más akadályoztatása miatt a gyermek nevelését a családban nem tudja megoldani. A fogyatékos gyermek számára a sajátos szükségleteihez igazodó ellátást kell biztosítani. (3) A gyermekek átmeneti gondozásának helyén a gyermek otthontalanná vált szülője is elhelyezhető. A 14. évét be nem töltött gyermeket szüleitől elválasztani csak kivételesen indokolt esetben lehet. A szülő gyermeke ellátásában munkarendjéhez igazodóan részt vesz. (4) A gyermekek átmeneti gondozása során a gyermek iskolai oktatását - lehetőség szerint - iskolaváltás nélkül kell biztosítani. (5) A gyermek átmeneti gondozásának megkezdéséről a szülőjének lakóhelye - ennek hiányában a tartózkodási helye - szerinti gyermekjóléti szolgálatot értesíteni kell. A gyermek átmeneti gondozása megkezdésekor - ha az előreláthatólag harminc napnál hosszabb lesz - el kell készíteni a gyermekre vonatkozó egyéni gondozási nevelési tervet. (6) A gyermekek átmeneti gondozása az alapjául szolgáló ok fennállásáig, de legfeljebb tizenkettő hónapig tart.
47. § (1) A gyermekek átmeneti gondozását meg kell szüntetni, ha azt a szülő kéri, vagy ha annak okai már nem állnak fenn. (2) Megszűnik a gyermek átmeneti gondozása, ha a gondozás időtartama eltelt. (3) Ha az átmeneti gondozás időtartama eltelt, azonban a gyermek családi környezetébe nem térhet vissza a) az elhelyezés - a szülő vagy más törvényes képviselő kérelmére vagy beleegyezésével - hat hónappal, szükség esetén a tanítási év végéig meghosszabbítható, vagy b) haladéktalanul értesíteni kell a gyámhivatalt, a szükséges intézkedések megtételére. (4) A gyámhivatalt értesíteni kell a szükséges intézkedések megtétele érdekében az átmeneti gondozás időtartamának eltelte előtt is, ha a) nyilvánvalóvá válik, hogy a gyermek családi környezetébe nem térhet vissza, b) a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek átmeneti gondozását ugyanazon intézményben két éven belül másodszor is kéri.
48. § (1) A gyermek átmeneti gondozása megszervezhető a működtető által kijelölt helyettes szülőnél, gyermekek átmeneti otthonában vagy családok átmeneti otthonában.
60. § A területi gyermekvédelmi szakszolgáltatás (a továbbiakban: gyermekvédelmi szakszolgáltatás) feladata az átmeneti és tartós nevelésbe vétel iránti eljárás során, valamint az ideiglenes hatályú elhelyezést követően a gyermek gondozási helye meghatározása érdekében a) a gyermek személyiségvizsgálata, a gyermekre vonatkozó szakvélemény és elhelyezési javaslat elkészítése a gyámhivatal megkeresésére, b) a gyermek egyéni elhelyezési tervének elkészítéséről való gondoskodás a gyámhivatal megkeresésére, c) az ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermeket is befogadó önkormányzat által működtetett, illetve fenntartott nevelőszülő és gyermekotthon kijelölése.
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi. (3) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén a) kötelezi a szülőt, hogy folyamatosan vegye igénybe a gyermekek napközbeni ellátását, illetve a Kt. hatálya alá tartozó iskolaotthonos nevelést-oktatást, illetve kollégiumi ellátást, b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet, c) kötelezi a szülőt arra, hogy gyermeke vegye igénybe az egészségügyi szolgáltatásokat, d) kezdeményezi a háziorvosnál - súlyos veszélyeztetettség esetén bármely orvosnál - a betegsége, illetve szenvedélybetegsége következtében állandóan vagy időszakosan kóros elmeállapotú szülő, illetve a gyermekkel együtt élő más hozzátartozó orvosi vizsgálatát, e) intézkedik - az illetékes szervek bevonásával a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről, f) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára a kifogásolt magatartás megszüntetése érdekében, g) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményére, és felszólítja annak megváltoztatására. (4) A kirendelt családgondozó a védelembe vételt elrendelő határozat jogerőre emelkedésétől számított tizenöt napon belül a gyermekre, illetve a (2) bekezdés szerinti fiatalkorúra vonatkozóan egyéni gondozási-nevelési tervet készít, melyhez szükség szerint a 132. § (1) bekezdésében meghatározott szerveket vagy személyeket kereshet meg. (5) A települési önkormányzat jegyzője - kérelemre bármikor, hivatalból évente - felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. Ha a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Erre a jogkövetkezményre a szülőt figyelmeztetni kell. (6) A védelembe vétel nem érinti a szülő felügyeleti jogát.
69. § (1) A védelembe vételt meg kell szüntetni, ha a) a gyermek családban történő nevelkedése védelembe vétel nélkül is biztosítható, b) a gyermekvédelmi gondoskodás más formájáról döntött a gyámhivatal,
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a határőrség, a rendőrség, az ügyészség, a bíróság, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a gyermeket ideiglenesen a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség, b) a legközelebbi ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek ellátását is biztosító nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség - az ideiglenes hatályú elhelyezés biztosítására is kijelölt - gyermekotthonban helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti az illetékes gyámhivatalt, illetve a külföldi állampolgárságú gyermek esetében - ide nem értve a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyt - Budapest Főváros V. Kerület Gyámhivatalát. (2) Az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozó súlyos veszélyeztetettségnek minősül a gyermek olyan bántalmazása, elhanyagolása, amely életét közvetlen veszélynek teszi ki, vagy testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődésében jelentős és helyrehozhatatlan károsodást okozhat. (3) A gyermeknek a gondozási helyre viteléről a beutaló szerv gondoskodik. (4) Az ideiglenes hatályú elhelyezéstől kezdődően a szülő gondozási, nevelési joga szünetel. A beutaló szerv döntése ellen fellebbezésnek helye nincs.
73. § (1) Az illetékes gyámhivatal - a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel - az ideiglenes hatályú elhelyezést követően - függetlenül attól, hogy arra mely beutaló szerv intézkedése alapján kerül sor - annak elrendelésétől számított a) harminc napon belül megszünteti az ideiglenes hatályú elhelyezést, ha annak okai nem állnak fenn, vagy b) harminc napon belül elrendeli a gyermek átmeneti vagy tartós nevelésbe vételét, vagy c) hatvan napon belül pert indít az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartása vagy megváltoztatása mellett a gyermekelhelyezés megváltoztatása, illetve a szülői felügyelet megszüntetése iránt.
77. § (1) A gyámhivatal a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, ha a gyermek fejlődését a családi környezete veszélyezteti, és veszélyeztetettségét az alapellátás keretében biztosított szolgáltatásokkal, valamint a védelembe vétellel nem lehetett megszüntetni, illetve attól eredmény nem várható, továbbá, ha a gyermek megfelelő gondozása a családján belül nem biztosítható. Az átmeneti nevelésbe vétellel egyidejűleg a gyámhivatal a gyermeket nevelőszülőnél vagy - ha ez nem lehetséges - gyermekotthonban, illetve fogyatékos vagy pszichiátriai betegek otthonában helyezi el és gyámot (hivatásos gyámot) rendel. (3) Az átmeneti nevelésbe vétel addig biztosítja az egyéni elhelyezési terv szerint a gyermek otthont nyújtó ellátását, amíg a gyermek családja képessé válik a gyermek visszafogadására.
94. § (1) A települési önkormányzat, fővárosban a fővárosi kerületi önkormányzat feladata a gyermekek védelme helyi ellátó rendszerének kiépítése és működtetése, a területén lakó gyermekek ellátásának megszervezése. (3) Az a települési önkormányzat, fővárosban a kerületi önkormányzat, amelynek területén b) húszezernél több állandó lakos él, az a) pontban meghatározottak mellett gyermekek átmeneti otthonát, c) harmincezernél több állandó lakos él, az a) és b) pontokban meghatározottak mellett családok átmeneti otthonát, (5) A települési önkormányzat által fenntartott intézmények ellátási területe a település lakosságára terjed ki, kivéve, ha az intézményt társulás keretében közösen tartják fenn, vagy ha az ellátást szerződésben vállalta más önkormányzat lakosságára is kiterjedően.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
52. § (1) Az alapellátás keretében a családban nevelkedő, rászoruló gyermeket ideiglenes jelleggel az életkorához, egészségi állapotához és egyéb szükségleteihez igazodó, teljes körű ellátást biztosító - a Gyvt.-ben meghatározott ideig tartó - átmeneti gondozásban kell részesíteni. (2) Az átmeneti gondozás során a gyermek számára a 76-82. §-ban részletezett ellátást kell nyújtani, amiről az ellátást nyújtó megállapodást köt a szülővel. (3) Az átmeneti gondozásban részesített gyermek gondozásának, nevelésének célja, hogy a) ideiglenesen helyettesítse a gyermek gondozásában akadályoztatott szülő gondoskodását, b) együttes elhelyezést és ellátást biztosítson az otthontalanná vált szülő és gyermeke számára. (4) A (3) bekezdés a) pontjában meghatározott esetben a szülőhöz történő mielőbbi visszakerülés érdekében a gyermek gondozását végző, valamint a szülőt segítő személyek, illetve intézmények kötelesek együttműködni egymással.
53. § (1) A szolgáltatást nyújtó az átmeneti gondozás megkezdésekor - ha az előre láthatólag egy hónapnál hosszabb időtartamú lesz - a gyermekjóléti szolgáltatást végző családgondozó bevonásával, a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve három héten belül elkészíti a gyermekre vonatkozó egyéni gondozási-nevelési tervet. A terv célja a gyermek gondozásával, nevelésével, családjába történő visszajuttatásával kapcsolatos feladatok részletes megtervezése és az abban részt vevő szakemberek közötti munkamegosztás kidolgozása. (2) A terv elkészítésekor figyelemmel kell lenni a) a gyermek testi, lelki állapotára, családi kapcsolataira, nemzetiségi, etnikai és vallási hovatartozására, b) az átmeneti gondozását szükségessé tevő okokra, c) a gyermekjóléti szolgálat által az alapellátás, illetve a védelembe vétel során készített gondozási tervre, d) a gyermekkel és szülőjével (törvényes képviselőjével) folytatott személyes beszélgetés során szerzett tapasztalatokra, e) egyéb, a gyermek nevelése, gondozása szempontjából jelentős körülményre. (3) Az egyéni gondozási-nevelési terv kidolgozásába be kell vonni a terv megvalósításában részt vevő szakembereket, valamint lehetőség szerint a gyermek szülőjét (törvényes képviselőjét). (4) Az átmeneti gondozást nyújtónak az egyéni gondozási-nevelési terv alapján ellátandó feladataira a 84. § (1) bekezdésének a) és e) pontjai értelemszerűen irányadóak.
56. § (1) Az átmeneti gondozást nyújtó személy vagy intézmény elősegíti a gyermeknek a szülővel való kapcsolattartását. (2) A szülő az átmeneti otthon házirendje, illetve a helyettes szülővel történt megállapodás szerint látogathatja meg, illetve viheti el a gyermeket, és élhet a kapcsolattartás egyéb formáival (levelezés, telefonkapcsolat, ajándékozás, csomagküldés). (3) Az átmeneti gondozást nyújtó a gyermek átmeneti gondozásáról értesíti a szülő lakóhelye (tartózkodási helye) szerinti gyermekjóléti szolgálatot és együttműködik vele az átmeneti gondozást szükségessé tevő okok megszüntetése, a gyermek mielőbbi hazakerülése érdekében.
58. § Az átmeneti gondozásnak a Gyvt. 47. § (1)-(2) bekezdésben foglalt megszüntetése, illetve megszűnése esetén a gyermeket a szülőjének (törvényes képviselőjének) vagy a gyámhivatal határozatában megjelölt személynek lehet átadni.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) [Hatályos: 2006. 04. 01. - 2006. 06. 30.]
99. § (1) Átmeneti nevelésbe vételre nem kerülhet sor, ha a veszélyeztetettség megszüntetése és a gyermek gondozása megfelelően biztosítható a különélő másik szülőnél vagy harmadik személynél történő ideiglenes elhelyezéssel, családba fogadással, a gyermek átmeneti gondozásával, valamint fogyatékos és pszichiátriai betegek otthonában történő elhelyezése útján. (2) Ha az átmeneti nevelésbe vétel feltételei nem állnak fenn, a gyámhivatal a kérelem elutasításával, illetve az eljárás megszüntetésével egyidejűleg megkeresi a) a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségnyújtásra, b) indokolt esetben a jegyzőt a védelembe vétel elrendelése céljából.
100. § (1) Ha a gyámhivatal a Gyvt. 77. §-ának (1) bekezdése alapján a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, a gyermek az otthont nyújtó ellátás keretében teljes körű ellátást és segítséget kap a fejlődését veszélyeztető körülmények elhárításához, a családi környezetébe történő visszahelyezéséhez. (2) A gyámhivatal a gyermek átmeneti nevelésbe vételére irányuló eljárása során a) feltárja azokat a körülményeket, amelyek a szülőt akadályozzák a gyermek nevelésében és a veszélyeztetettség elhárításában, így különösen a szülők, más családtagok személyiségével, egészségi állapotával, a gyermekhez fűződő viszonyával, életvitelével és szociális helyzetével kapcsolatos lényeges körülményeket, b) feltárja a gyermek személyiségével, neveltségi és egészségi állapotával kapcsolatos körülményeket, c) beszerzi a gyermekjóléti szolgálatnál, illetve a gyámügyi hatáskörben eljáró jegyzőnél keletkezett iratokat, valamint felkéri az illetékes jegyzőt a gyermek ingó- és ingatlanvagyonának leltározására, d) meghallgatja a szülőt a gyermek iskolájának, életpályájának, illetve tartózkodási helyének kijelölésével kapcsolatban és nyilatkoztatja azokról az adatokról, amelyek a gyermek után járó ellátások igénybevételéhez szükségesek, e) javaslatot szerez be a gyermek gondozási helyének meghatározásához, f) beszerzi a szülő vagy tartásra köteles más személy jövedelmi és vagyoni helyzetére vonatkozó igazolásokat, g) a gyermek tartózkodási helyén környezettanulmányt készít, h) beszerzi a gyermek születési anyakönyvi másolatát, és ha szükséges eljár az 54. § (1) bekezdése alapján. (3) A gyámhivatal a (2) bekezdés b) pontjában foglaltak vizsgálata során szükség esetén beszerzi a Gyvt. 132. §-ának (1) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy szakvéleményét. A gyámhivatal indokolt esetben a szakértőket közös szakvélemény elkészítésére kérheti fel vagy őket együttesen hallgathatja meg.
101. § (1) Az átmeneti nevelésbe vétel iránti eljárás során a gyámhivatal indokolt esetben tárgyalást tart. (2) A tárgyalást úgy kell megtartani, hogy hozzásegítse a gyermeket és a szülőt a nevelésbe vétel okának, céljának és jogkövetkezményének megismeréséhez.