Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jogkörében eljáró
adatvédelmi biztos
Jelentése
az OBH 3397/2006. számú ügyben

Előadó: dr. Somosi György
A vizsgálat megindítása
A panaszos álláspontja szerint a gyermekek által is látogatott szombathelyi Pelikán parkban és környékén fészkelő vetési varjak közegészségügyi és járványügyi szempontból veszélyt jelenthetnek, különös tekintettel a madárinfluenzára. Kifejtette, hogy a parkban a padok, hinták és a homokozó ürülékkel szennyezett, a földön gyakran állati tetemek hevernek.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az országos tiszti főorvostól kért tájékoztatást a panasszal kapcsolatos álláspontjáról.

A megállapított tényállás
A panaszos és társai 2005. március 30-án a madarak eltávolítása érdekében Szombathely jegyzőjéhez fordultak. A Vas Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője pedig 2005. augusztus 1-jén a probléma megoldása érdekében a város polgármesterének intézkedését kérte.
A jegyző kezdeményezésére 2005. augusztus 18-án egyeztető megbeszélés történt a vetési varjak okozta lakossági panaszok megoldása érdekében.
2005. október 10-én a Nyugat-dunántúli Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség a polgármesteri hivatalnak a varjak riasztására, illetve kilövéssel történő gyérítésére irányuló kérelmét elutasította, a határozatot az Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség megsemmisítette és a Felügyelőséget új eljárás lefolytatására utasította azzal az indokkal, hogy az első fokon eljáró hatóság nem tett eleget az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szakértő bevonásával szemben támasztott követelményeinek.
A megismételt eljárás során a Felügyelőség 2006. február 24-én kelt határozatában ismét elutasította a kérelmet, majd a polgármesteri hivatal fellebbezését követően határozatát visszavonta és – kompromisszumos megoldásként – a varjak sérüléssel nem járó, vizuális módszerrel (műsas) történő riasztását engedélyezte 2006. június 15-től december 31-ig.
2007 májusában a városfejlesztési bizottság újabb szakvélemény beszerzésének szükségességéről határozott.

Az ügy jogszabályi háttere
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
1996. évi LIII. törvény a természet védelméről (Tv.)
13/2001. (V. 9.) KöM rendelet a védett és a fokozottan védett növény- és állatfajokról, a fokozottan védett barlangok köréről, valamint az Európai Közösségben természetvédelmi szempontból jelentős növény- és állatfajok közzétételéről

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. (2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
1. A panaszos felvetette, hogy a vetési varjak terjesztői lehetnek a madárinfluenza néven ismert betegségnek, ezért az általános biztos az országos tisztifőorvoshoz fordult, aki az alábbi tájékoztatást adta: „A megalapozott kockázatbecslés érdekében felkértem tájékoztatásra az Országos Epidemiológiai Központot. Jelentésük alapján megállapítható: a vetési varjú jelenléte az országban évszázadok óta állandósult. Az OEK 2006-ban vizsgálta az Influenza A (H5N1) vírus előfordulása szempontjából a hazai és vándormadár fauna egyes specieseit, de a varjak szerepét a járvány terjesztésében eddig nem tapasztalták. Az OEK laboratóriumi vizsgálati adatai és az ismertté vált nemzetközi szakirodalmi adatok alapján a vetési varjak sem az influenza vírus, sem más népegészségügyi jelentőségű humánpathogén kórokozó terjesztésében fertőző forrásként, gazdaként vagy vektorként nem játszanak szerepet. Ebben jelentős szerepe lehet a vetési varjak azon biológiai-etológiai jellegzetességeinek, hogy nem költöző madár, csapatosan jár, zárt kolóniákban fészkel, élőhelyén nem keveredik még más varjakkal sem. Ha a vetési varjaknak állati vagy az emberi járványokkal kapcsolatosan jelentős szerepük lenne, akkor ez a tény ugyanolyan ismert lenne már a tapasztalatok alapján, mint a bütykös hattyúk vagy a vadkacsák szerepe a madárinfluenzával vagy a kacsatojás szerepe a szalmonellózisokkal kapcsolatosan. Mindezen felsorolt tények és szempontok figyelembe vételével a vetési varjak járványügyi veszélytényezőként való azonosítása jelen ismereteink szerint kizárható. Kockázat hiányában a lakosság jelentős járványügyi veszélyeztetettsége sem állapítható meg.”
Egészségügyi szakmai kérdésekben az országgyűlési biztos nem foglalhat állást, ezért a fent idézett szakvélemény megállapításait elfogadta.
2. A panaszos a jegyzőnek írt levelében előadta, hogy a varjak bélsárral szennyezik a parkban a kisgyermekek játékát, szórakozását szolgáló eszközöket (hinta, homokozó, stb.). Egy másik beadványában így jellemezte a park állapotát: „(..) varjúürülékkel szennyezett fák, padok, gyermek hinták és homokozó (a csapadékos időjárás miatt e körülmények kevésbé láthatóak). Guanó a platánfák alatt. Éktelen lárma (varjú károgás) kora hajnaltól késő estig. A földön időnként agonizáló varjak, galambok, széttépett madártetemek maradványai.”
A vetési varjú a KöM rendelet 2. számú melléklete alapján védett állatfaj. A védetté nyilvánítás okait a Főfelügyelőség határozata ismerteti, azok megismétlése szükségtelen.
A Tv. 43. § (1) bekezdése szerint tilos a védett állatfajok egyedének zavarása, károsítása, kínzása, elpusztítása, szaporodásának és más élettevékenységének veszélyeztetése, lakó-, élő-, táplálkozó-, költő-, pihenő- vagy búvóhelyeinek lerombolása, károsítása. A (2) bekezdés a), k) és l) pontja értelmében a természetvédelmi hatóság engedélye szükséges védett állatfaj állományának szabályozásához, kártételének megelőzése érdekében riasztási módszer alkalmazásához, egyede fészkének áttelepítéséhez.
Álláspontom szerint a madarakkal együtt kell élni, azok környezetünk részei még akkor is, ha olykor kellemetlenséget okoznak. Az érintett szervek fellépési lehetősége pedig a Tv. rendelkezései alapján korlátozott.
A játszótér főként a gyermekek részére fenntartott – játszószerekkel vagy sportolásra alkalmas területekkel és eszközökkel ellátott – közhasználatú terület. A természetvédelmi szempontok mellett figyelembe kell venni, hogy elhullott állatokkal, ürülékkel szennyezett játszótérre és játékokra a szülők nem szívesen engedik a gyerekeket. Közismert, hogy a kisgyermekek igyekeznek mindent megfogni, a tárgyakat gyakran a szájukba veszik, ennek megfelelően a természetvédelem érdekei mellett a park tisztaságához, az esztétikus játszótérhez és végső soron a gyermekek egészségéhez fűződő érdekre is tekintettel kell lenni.
A játszóterek fenntartásához a terület folyamatos takarítása, a játszótéri homokozók anyagának szükség szerinti fertőtlenítése és cseréje éppúgy hozzátartozik, mint a játékok üzemképes állapotban tartása, biztonságosságuk rendszeres ellenőrzése.
Minden, fás játszótéren előfordulhatnak a panaszos által ismertetett jelenségek, amennyiben viszont nagyobb számú madár koncentrálódik egy területre, azok gyakoribbak lehetnek. Fokozottabb köztisztasági tevékenységgel ez a probléma megoldhatónak látszik, ezen kívül megoldást jelenthet védőháló elhelyezése is.

Figyelemfelhívás
Felkérem Szombathely polgármesterét, hogy vizsgálja meg a játszótér fokozottabb tisztán tartásának és a védőháló elhelyezésének lehetőségét.

Budapest, 2007. július 24. 

Dr. Péterfalvi Attila sk.