Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2705/2006. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
A panaszos hivatalunknál 2006. május 4-én iktatott beadványában kiskorú gyermekei apai kapcsolattartása végrehajtása és újraszabályozása ügyében eljáró Budafok-Tétény Budapest, XXII. kerület Önkormányzat Gyámhivatala (a továbbiakban: gyámhivatal) és Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala (a továbbiakban: fővárosi gyámhivatal) eljárását sérelmezte. 
A beadvánnyal kapcsolatban alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmek gyanúja merült fel, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Figyelemmel arra, hogy az Obtv. 17. § (4) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz a jogerős határozat közlésétől számított egy éven belül lehet fordulni, vizsgálatomat a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában 2005 januárjában indult eljárásra terjesztettem ki. A végrehajtási eljárást 2005 májusától vizsgáltam. A gyámhivatal vezetőjétől az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
I. Az apai kapcsolattartás újraszabályozása
A panaszos 2005. január 21-én az apai kapcsolattartás újraszabályozását kérte a gyámhivataltól. A gyámhivatal az apai kapcsolattartást 17-277/168/2005. számú, 2005. szeptember 22-én kelt határozatával újraszabályozta. A határozatot mindkét fél megfellebbezte. A fővárosi gyámhivatal 06-991/2005. számú, 2005. december 15-én kelt határozatával az első fokú határozatot a kapcsolattartási időpontok vonatkozásában részben megváltoztatta. A panaszos jogi képviselője 2006. január 26-án a Fővárosi Bíróságtól a jogerős határozat felülvizsgálatát kérte.  Tekintettel arra, hogy az Obtv. nem teszi számomra lehetővé a folyamatban lévő bírósági eljárás, illetőleg bírói döntés vizsgálatát, az apai kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában indult gyámhivatali eljárást nem vizsgáltam.

II. A kapcsolattartás végrehajtása
A panaszos volt férje a gyámhivatalnál 2005. május 9-én iktatott beadványában jelezte, hogy az április 22-24-e között esedékes kapcsolattartás elmaradt, végrehajtást kért. Az ügyintéző május 10-én kelt levelében a panaszos jogi képviselőjét a kapcsolattartás elmaradásának okáról való nyilatkozatra kérte. A nyilatkozattétel május 11-én érkezett a gyámhivatalhoz.
A gyámhivatal 17/277/78/2005. számú, 2005. május 23-án kelt határozatával az ügyintézési határidőt 30 nappal meghosszabbította.
Az apa május 9-én ismét tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy a május 6-8-a közötti kapcsolattartás elmaradt, ismét végrehajtást kért. A gyámhivatal a panaszost jogi képviselője útján újra nyilatkoztatta. A nyilatkozatot május 24-én érkeztette a gyámhivatal, az ügyintézési határidőt pedig 17-277/2005. számú, 2005. május 26-án kelt határozatával meghosszabbította.
Az ügyintéző a bizonyítási eljárás során megállapította, hogy az apa a kapcsolattartási időpontokban a gyermekekért elment. A gyermekek kimentek hozzá, néhány perc beszélgetés után közölték, hogy nem mennek el vele, majd visszamentek a házba. Az apa ezt követően távozott. A 2005. április 22-24-e, továbbá a május 6-8-a között meghiúsult kapcsolattartás miatt a gyámhivatal a panaszost a XVII-277/104/2005. számú, 2005. június 20-án kelt határozatával 60.000 Ft. pénzbírsággal sújtotta. A határozatot a panaszos megfellebbezte. A fővárosi gyámhivatal 06-287/10/2005. számú, 2005. október 15-én kelt határozatával az első fokú határozatot megváltoztatva az apa végrehajtási kérelmét elutasította. A másodfokon eljáró gyámhivatal a pszichológiai véleményből szerzett tudomást arról, hogy az apa felhatalmazta a gyermekeit arra, hogy döntsék el, akarnak–e vele kapcsolatot tartani, vagy sem. A fővárosi gyámhivatal úgy foglalt állást, hogy amíg az apa egyértelműen nem hozza gyermekei tudomására, hogy a közöttük korábban született megállapodás érvénytelen, szeretne gyermekeivel – az édesanyjukkal kötött egyezség szerinti időben – találkozni, addig az apa nem jogosult végrehajtási eljárást kezdeményezni. 
Ezután az apa a folyamatos kapcsolattartási időpontokat követően jelezte a gyámhivatalnál, hogy a gyermekekért elment, azok nem kívántak vele menni, végrehajtást kért. A gyámhivatal az apa kérelmeit minden alkalommal – észrevételezésre – továbbította a panaszos jogi képviselőjének. Az ügyintézési határidőt a gyámhivatal minden alkalommal 30 nappal meghosszabbította.
A gyámhivatal az apa 2005. július 1-3-a között esedékes kapcsolattartás végrehajtására vonatkozó kérelmét – figyelemmel arra, hogy abban az időpontban a folyamatos és az időszakos kapcsolattartási időpont egybeesett és a szülők az időszakos kapcsolattartás időpontjában nem állapodtak meg – 17-2777/137/2005. számú, 2005. július 21-én kelt határozatával elutasította. A határozatot az apa jogi képviselője útján megfellebbezte. A fővárosi gyámhivatal 06-287/11/2205. számú, 2005. október 18-án kelt – a 06-287/10/2005. számú határozat indoklásával megegyező indokkal – az első fokú döntést helyben hagyta. 
A július 15-17-e között elmaradt folyamatos kapcsolattartás végrehajtására irányuló kérelmet a gyámhivatal 17-277/145/2005. számú, 2005. augusztus 4-én kelt határozatával a fentiekben ismertetett indoklással utasította el. 
A Csjt. 92. § (6) bekezdése szerint a gyámhivatal feladata a jogerősen szabályozott kapcsolattartás végrehajtása. A végrehajtási eljárás során nincs jelentősége, és az nem is vehető figyelembe, hogy az apa évekkel korábban szóban felhatalmazta a gyermekeit arra, hogy döntsenek arról akarnak-e kapcsolatot tartani vele, vagy sem. Álláspontom szerint az, hogy az apa a kapcsolattartási időpontokban rendszeresen megjelent gyermekeiért „egyértelmű” tudomásra hozása annak, hogy kapcsolatot kíván tartani velük. 
Megállapítottam, hogy az első és másodfokon eljáró gyámhivatalok azon eljárása, mely során az apa végrehajtási kérelmeit nem a jogszabálynak megfelelő indoklással utasították el, visszásságot okozott a jogállamiságból erdő jogbiztonsággal összefüggésben.
A végrehajtás során hozott határozat ellen – a költség viselésére, pénzegyenérték, illetve bírság fizetésére kötelező határozat kivételével – nincs helye fellebbezésnek, ellene végrehajtási kifogás nyújtható be. A végrehajtási kifogásról - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a végrehajtást foganatosító szervnek azonnal, de legkésőbb nyolc napon belül határozattal kell döntenie. A határozat ellen fellebbezni lehet.  A jogerős bírósági határozat végrehajtásáról döntő határozat bíróság előtt nem támadható meg.
A kapcsolattartás végrehajtása során – a bírságot kiszabó határozat kivételével – a jogorvoslati eljárás tehát kétfokú. Az ügyfél a sérelmezett határozat ellen végrehajtási kifogást nyújthat be, ha az első fokon eljáró szerv döntését nem fogadja el, azt megfellebbezheti. A gyámhivatal azzal, hogy a végrehajtási eljárás során – tévesen – nem a jogszabály szerinti jogorvoslati lehetőségről (végrehajtási kifogás), tájékoztatta az ügyfeleket, hanem a határozat ellen fellebbezési jogot biztosított, a fellebbezést pedig a másodfokon eljáró hatóság érdemben elbírálta, a jogorvoslati jog szűkült. Megállapítottam, hogy mind az első, mind a másodfokon eljárt gyámhivatal eljárása az Alkotmány 57. § (5) bekezdésben foglalt jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.
Július 27-én az apa jogi képviselője – tekintettel arra, hogy a panaszos az apával való egyeztetés nélkül szervezte meg a gyermekek nyári programját – tájékoztatta a gyámhivatalt arról, hogy az augusztus 1-je és szeptember 23-a között esedékes kapcsolattartási időpontokban nem jelenik meg a gyermekek lakóhelyén, ezt követően azonban igényt tart a szabályozásnak megfelelő kapcsolattartásra. 
A panaszost a gyámhivatal augusztus 5-ére idézte, az apát az időpontról értesítette. A panaszos és az apa jogi képviselője egyaránt arról tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy a tárgyaláson szabadságolás miatt nem tudnak megjelenni. A gyámhivatal a tárgyalást szeptember 12-ére tűzte ki. Az apa és a panaszos jogi képviselője a gyámhivatalnál megjelent. A kapcsolattartások elmaradásainak okait a panaszos jogi képviselője írásban már korábban beterjesztette a gyámhivatalhoz, azokat fenntartotta, illetve kiegészítette. A panaszos jogi képviselője az addig kiszabott végrehajtási bírságok tekintetében kérte a részletfizetés engedélyezését. A kérelmet a gyámhivatal 17-277/165/2005. számú, 2005. szeptember 16-án kelt határozatával – hatásköre hiányában – elutasította.
A gyámhivatal a panaszost a 2005. május 20-22-e és a június 17-19-e között elmaradt kapcsolattarás meghiúsítása miatt 2005. szeptember 19-én kelt, XVII-277/166/2005. számú határozatával 60.000 Ft pénzbírsággal sújtotta. A panaszos a határozatot megfellebbezte. A fővárosi gyámhivatal 06-287/12/2005. számú, 2005. november 14-én kelt végzésével a határozatot annyiban megváltoztatta, hogy az anyát nem a kapcsolattartás elmaradása, hanem az értesítési kötelezettség elmulasztása miatt sújtotta pénzbírsággal. 
Az apa a szeptember 23-25-e között esedékes kapcsolattartás elmaradását is jelezte a gyámhivatalnak. Az ügyintéző az apa jogi képviselőjét arra kérte, nyilatkozzon arról, hogy az elmaradt kapcsolattartás pótlását, vagy végrehajtását kéri-e. Az apa az elmaradt kapcsolattartás pótlását kérte. Az elmaradt kapcsolattartásról a panaszos jogi képviselőjét is nyilatkozattételre kérte a hatóság. Az ügyintéző a gyermekek programjáról az iskolától is tájékoztatást kért. A gyámhivatal 17-277/175/2005. számú, 2005. október 17-én kelt határozatával az apa kapcsolattartás pótlására irányuló kérelmét – figyelemmel arra, hogy a szülők közötti hatályos egyezség nem rendelkezett az elmaradt kapcsolattartás kötelező pótlásáról – jogszerűen elutasította. 
Az október 21-23-a között esedékes kapcsolattartás is meghiúsult, az apa kérte ennek végrehajtását is. A gyámhivatal az ügyintézési határidőt november 7-én 30 nappal meghosszabbította, november 11-ére tárgyalást hívott össze. A tárgyaláson megjelent az apa jogi képviselőjével és a panaszos jogi képviselője. A panaszos jogi képviselője bejelentette, hogy a gyermekek az apával való kapcsolattartás rendezése érdekében mediációs eljáráson fognak részt venni. Az első mediációs eljáráson az apa és a panaszos jelent meg, megállapodtak abban, hogy a következő mediáción a gyermekek is részt vesznek. 
A végrehajtási kérelmet a gyámhivatal 2005. december 5-én, a 17-277/196/2005. számú határozatával elutasította. Az első fokon eljáró hatóság a fővárosi gyámhivatal korábbi másodfokú határozatainak indoklását átvéve az apa kérelmét azzal utasította el, hogy amíg egyértelműen nem hozza gyermekei tudomására, hogy a közöttük korábban született megállapodás érvénytelen, szeretne gyermekeivel az édesanyjukkal kötött egyezség szerinti időben találkozni, addig a gyermekek nem kötelesek az apjukkal elmenni. Az anyától csak az várható el, hogy a gyermekeit a kapcsolattartási időpontokban „átadja”.
Az apa a határozatot megfellebbezte. A fővárosi gyámhivatal 2006. február 8-án kelt, 06-167/2006. számú határozatával az első fokon hozott döntést megváltoztatta, a panaszost 70.000 Ft pénzbírsággal sújtotta. A másodfokon eljáró hatóság rendelkezett a határozat bírósági felülvizsgálatának lehetőségéről. A panaszos jogi képviselője a határozat bírósági felülvizsgálatát kérte. A fővárosi gyámhivatal 06.167/3/2006. számú, 2006. április 27-én kelt határozatával  a 06-167/2006. számú határozatát módosította, a bírói út igénybevételét az Áe. 72. § (1) bekezdése alapján kizárta. („Az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva - ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik -, az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított harminc napon belül keresettel kérheti a bíróságtól.”)
A másodfokú gyámhivatal helyesen észlelte, hogy a bírósági határozat végrehajtásáról döntő határozat bíróság által nem vizsgálható felül, a módosított határozat jogszabályi hivatkozása viszont téves volt, ugyanis az Áe. 72. § (1) bekezdése a jogerős államigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatára ad lehetőséget. A bírói döntés felülvizsgálatát az Áe. 72. § (4) bekezdése zárja ki. („Nincs helye az államigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatának b) ha a határozat jogerős bírósági határozat végrehajtását szolgálja.”)
Megállapítottam, hogy a módosított határozattal a másodfokon eljáró gyámhivatal az eljárás idején hatályos Áe. szabályozásának megfelelően kijavította az alaphatározatot.  A téves jogszabályi hivatkozás technikai jellegű (elírás )volt, azzal kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem keletkezett.
Az apa december 1-jén tájékoztatta az ügyintézőt arról, hogy gyermekeivel december 18-án – mediációs eljárás keretében – fog kapcsolatot tartani, amíg a mediációs eljárás tart nem megy el a gyermekekért.  Az ügyintéző a mediációs eljárásról a gyermekjóléti szolgálattól tájékoztatást kért. A kapott tájékoztatás szerint az első találkozás nem volt sikeres, a gyermekek megengedhetetlen hangon beszéltek az édesapjukkal. A családgondozó véleménye szerint az apával való két napos találkozás egyelőre nem kívánatos, fokozatosan kellene az együtt töltött időt növelni. A családgondozó felhívta az anya figyelmét arra, hogy a probléma kezelését nagy mértékben segítené, ha az apával való találkozásra felkészítené a gyermekeket. 
A december 18-ai mediációs eljáráson a felek közölték, hogy nem tudtak kapcsolatot teremteni egymással, a mediációt a továbbiakban nem kívánják igénybe venni.
Az apa 2006 januárjában az anyát kiskorú veszélyeztetése bűntette elkövetésének alapos gyanúja miatt feljelentette.
A panaszos 2006 májusában – tekintettel arra, hogy az apa már több mint hat hónapja nem élt a kapcsolattartási jogával – a kapcsolattartás korlátozását kérte.
Az apa gyámhivatalnál 2006. június 16-án felvett jegyzőkönyvbe foglat nyilatkozata szerint gyermekeivel utoljára a 2005 decemberében esedékes mediációs eljáráskor találkozott. Gyermekei akkor azt mondták, hogy sem karácsonykor, sem szilveszterkor nem akarnak elmenni hozzá. Az apa a gyermekek nyilatkozatára a következőképpen reagált: „Erre azt mondtam, hogy csak akkor jöjjenek hozzám, ha önként, maguktól akarnak jönni. Úgy döntöttem, hogy nem fogok kéthetenként a gyerekekért odamenni és végighallgatni a gyermekek szidalmazását és az anya vigyorgását. Hangsúlyozom, hogy nem a kapcsolattartási jogomról mondtam le, hanem csak a kéthetenkénti 10 perces találkozásról.” 
A Csjt. a gyermeket nevelő szülő kötelezettségévé teszi, hogy biztosítsa a gyermeket nem gondozó szülő számára a zavartalan kapcsolattartást. A kapcsolattartás biztosítása nem csupán annyit jelent, hogy a gondozó szülő a kapcsolattartási időpontokban a gyermekeket, megfelelő ruházattal „átadja” a kapcsolattartásra jogosult szülőnek, ezzel a kapcsolattartást akkor is megvalósultnak tekintve, ha a gyermek néhány perc múlva visszamegy az őt gondozó szülőhöz. A kapcsolattartásra való felkészítés a gyermek érzelmi felkészítését is jelenti. A gondozó szülő életvitelszerűen együtt él a gyermekkel, a hétköznapokat is együtt töltik, így természetes, hogy a gyermek elsősorban az ő kimondott, vagy kimondatlan elvárásainak kíván megfelelni. 
A gyermekvédelmi törvény szerint az országgyűlési biztos feladata, hogy a gyermekek alkotmányos jogait érintő visszaéléseket kivizsgálja, orvoslásuk érdekében intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv. előírásai az országgyűlési biztosnak csak arra nyújtanak lehetőséget, hogy a gyermekeknek a védelmet a hatóságokkal, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekkel szemben érvényesítse. Vizsgálatom a hatóságok mulasztását feltárta. A magánszemélyek – adott esetben a szülők gyermekeiknek esetlegesen alkotmányos jogsérelmet okozó – magatartását nem vizsgálhatom, ezért jelentésem arra vonatkozó megállapítást nem tartalmaz.

Ajánlás
Vizsgálatom során feltárt jogsértések és az alkotmányos joggal összefüggő visszásságok elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazásom alapján a Budafok-Tétény Budapest, XXII. kerület Önkormányzat Gyámhivatala és a Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala vezetőjét felkérem, hogy a jövőben határozataik meghozatalakor ügyeljenek a hatályos jogszabálynak megfelelő indoklásra, és az igénybe vehető jogorvoslati lehetőségről az ügyfelet a mindenkori eljárási törvény előírásainak megfelelően tájékoztassák.

Budapest, 2006. szeptember 13.

Takács Albert sk.

Melléklet: Az ügy jogszabályi háttere
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
92. § (1) A gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn. A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani. (6) A kapcsolattartásra vonatkozó bírósági határozat végrehajtásáról a gyámhatóság gondoskodik.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárásról (Áe.) [Hatályos 2005. X. 31-ig]
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt. (2) A felfüggesztés tartama az elintézési határidőkbe (15. §) nem számít be. (3) A felfüggesztést elrendelő határozat ellen fellebbezésnek van helye.
72. § (1) Az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva - ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik -, az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított harminc napon belül keresettel kérheti a bíróságtól. (4) Nincs helye az államigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatának b) ha a határozat jogerős bírósági határozat végrehajtását szolgálja,
78. § (1) A határozat végrehajtását - ha jogszabály másként nem rendelkezik - az első fokon eljárt közigazgatási szerv rendeli el. (2) A közigazgatási szerv a hivatalból lefolytatott eljárás esetén a végrehajtást - ha feltételei megvannak - köteles hivatalból haladéktalanul elrendelni; egyébként a végrehajtást a jogosult kérelmére tizenöt napon belül rendeli el.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet; (3) Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható.
83. § (1) A közigazgatási szerv a 82. §-ban felsoroltak közül azt az intézkedést köteles megtenni, amely - az ügy körülményeit figyelembe véve - a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését. (2) A közigazgatási szerv a 82. § szerinti intézkedéseket határozattal rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és a bírság megfizetésére kötelező határozat ellen fellebbezni lehet.
88. § (1) A végrehajtás során hozott határozat ellen - a (3) bekezdésben, a 83. § (2) bekezdésében és a 84. § (3) bekezdésében említett kivétellel - nincs helye fellebbezésnek. (2) Az, akinek a jogát vagy jogos érdekét a végrehajtás sérti, a sérelemről szerzett értesüléstől számított három nap alatt - ha nincs helye fellebbezésnek - kifogást terjeszthet elő a végrehajtást foganatosító szervnél. (3) A végrehajtási kifogásról - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a végrehajtást foganatosító szerv azonnal, de legkésőbb nyolc napon belül határozattal dönt. A határozat ellen fellebbezni lehet.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) [Hatályos: 2005. XII.  31-ig.]
29. § (1) A gyámhivatal vita esetében a kapcsolattartást bármelyik fél kérelmére szabályozza, kivéve, ha a szülő és a gyermek kapcsolattartásának megállapítása a bíróság hatáskörébe tartozik.
31. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartás szabályozására irányuló kérelmet elutasítja, ha a jogosult a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését súlyosan veszélyeztette, illetőleg a szülő szülői kötelességeit saját hibájából tartósan nem teljesítette, illetve elhanyagolta, és magatartásán nem változtatott. (2) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a már megállapított kapcsolattartási jogot a gyermek érdekében - kérelemre - korlátozza, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére visszaél. Visszaélésnek minősül az is, ha a jogosult nem a szabályozásnak megfelelően él kapcsolattartási jogával, illetve ha ezen kötelezettségének önhibájából 6 hónapig nem tesz eleget. (3) A kapcsolattartási jog korlátozása során a gyámhivatal vagy a bíróság a már megállapított kapcsolattartás formájának vagy gyakoriságának, továbbá időtartamának megváltoztatásáról dönthet. (4) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság - kérelemre - meghatározott időre a kapcsolattartási jog szüneteltetését rendeli el, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél. A szünetelés leghosszabb időtartama 6 hónap, különösen súlyos visszaélés esetén 1 év. (5) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a határozatában megállapított kapcsolattartási jogot - kérelemre - megvonja, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél, és e magatartásával a gyermek nevelését és fejlődését súlyosan veszélyeztette.
32. § (1) Ha a kapcsolattartás újraszabályozására indult eljárásban a rendelkezésre álló adatok szerint a kapcsolattartási jog korlátozása, szüneteltetése vagy megvonása látszik indokoltnak a gyámhivatal, illetőleg a bíróság a határozatában megállapított kapcsolattartás végrehajtását az új határozat jogerőre emelkedéséig felfüggesztheti. (2) A gyámhivatal, illetve a bíróság kérelemre a kapcsolattartás újraszabályozására indult eljárásban a gyermek érdekében a kapcsolattartás korlátozását feloldhatja, illetve a kapcsolattartási jogot visszaállíthatja, ha azok a körülmények, amelyekre a határozatát korábban alapította, már nem állnak fenn.
33. § (1) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult a gyermeket a szülő vagy a gyermeket gondozó más személy ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget. (2) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal határozatban figyelmezteti magatartásának következményeire. A határozat tartalmazza a gyermeket nevelő szülő vagy más személy felhívását a jogellenes magatartás megszüntetésére, illetve a jogellenes magatartás fenntartásának jogkövetkezményeire. (3) A (2) bekezdésben foglaltak eredménytelensége esetén, feltéve, hogy a figyelmeztetés kézhezvételétől számítva még nem telt el 1 év, a gyámhivatal az Áe. végrehajtásra vonatkozó szabályait az e rendeletben foglalt eltéréssel alkalmazza. (4) A gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság behajtására az Áe. 79. §-ában foglaltakat kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság adók módjára történő behajtásáról a kötelezett lakóhelye szerinti, adóügyi hatáskörben eljáró jegyző gondoskodik, aki ennek megtörténtéről értesíti az illetékes gyámhivatalt. (5) A gyámhivatal a gyermekjóléti szolgálat kapcsolatügyeletének közreműködését, a védelembe vétel elrendelését vagy a gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti, ha a kapcsolattartás gyakorlása konfliktusokkal jár, folyamatosan akadályokba ütközik, illetve a szülők között kommunikációs zavarok állnak fenn. (6) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a gyermeket bizonyíthatóan folyamatosan a jogosult ellen neveli és a kapcsolattartásra vonatkozó határozatnak a végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a bíróságnál a gyermek elhelyezésének megváltoztatása iránti per indításának van helye. (7) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó jogerős határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal őt a jogosultnak a kapcsolattartás meghiúsítása folytán keletkezett igazolt költségei (pl. utazási költség) viselésére kötelezi.