Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2476/2006. számú ügyben

Előadók: dr. Fogarassy Edit
dr. Gubucz Ágnes

Az eljárás megindulása
Az adatvédelmi biztos felhívta a figyelmemet egy sajtócikkre, mely szerint a kecskeméti II. Rákóczi Ferenc Általános Iskola igazgatója szervezett börtönlátogatással próbált hatni a nehezen kezelhető diákokra. A látogatás pedagógiai szempontból eredményesnek bizonyult, ezért az igazgató minden évben tervez hasonló programot.
Az ügyben alkotmányos jogokat érintő visszásság gyanújára tekintettel hivatalból vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében megkerestem az iskola igazgatóját.

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges. (2) A szülőket megilleti az a jog, hogy a gyermeküknek adandó nevelést megválasszák.

Alkalmazott jogszabályok
1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről (Btk.)
23. § Nem büntethető, aki a cselekmény elkövetésekor tizennegyedik életévét nem töltötte be.
37. § A büntetés a bűncselekmény elkövetése miatt a törvényben meghatározott joghátrány. A büntetés célja a társadalom védelme érdekében annak megelőzése, hogy akár az elkövető, akár más bűncselekményt kövessen el.

1998. évi XIX. törvény a büntetőeljárásról (Be.)
237. § (1) A bíróság tárgyalása nyilvános. A tanács elnöke a tárgyalás szabályszerű lefolytatása, méltóságának és biztonságának megőrzése érdekében, helyszűke esetén meghatározhatja a hallgatóság létszámát. (2) A tárgyaláson hallgatóként a tizennegyedik életévét be nem töltött személy nem vehet részt, a tizennyolcadik életévét be nem töltött személyt a tanács elnöke a hallgatóság köréből kizárhatja.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről
29. cikk: 1. Az Egyezményben részes államok megegyeznek abban, hogy a gyermek oktatásának a következő célokra kell irányulnia:
a) elő kell segíteni a gyermek személyiségének kibontakozását, valamint szellemi és fizikai tehetségének és képességeinek a lehetőségek legtágabb határáig való kifejlesztését;
b) a gyermek tudatába kell vésni az emberi jogok és az alapvető szabadságok, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában elfogadott elvek tiszteletben tartását;
c) a gyermek tudatába kell vésni a szülei, személyazonossága, nyelve és kulturális értékei iránti tiszteletet, valamint annak az országnak, amelyben él, továbbá esetleges származási országának a nemzeti értékei iránti és a sajátjától különböző kultúrák iránti tiszteletet;
d) fel kell készíteni a gyermeket arra, hogy a megértés, a béke, a türelem, a nemek közti egyenlőség, valamennyi nép, nemzetiségi, nemzeti és vallási csoport és az őslakosok közötti barátság szellemében tudja vállalni a szabad társadalomban az élettel járó mindenfajta felelősséget;
e) a gyermek tudatába kell vésni a természeti környezet iránti tiszteletet.
2. A jelen cikk vagy a 28. cikk rendelkezései semmiképpen sem értelmezhetők úgy, hogy sérthessék a természetes vagy jogi személyeknek oktatási intézmény-alapítási és vezetési szabadságát, feltéve, hogy jelen cikk 1. bekezdésében felsorolt elveket tiszteletben tartják, és az adott intézményekben az oktatás megfelel az állam által előírt minimális szabályoknak.

1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról
2. § (4) Az óvoda, az iskola, a kollégium - az e törvényben meghatározott feladatai ellátásának keretei között - felelős a gyermekek, tanulók testi, értelmi, érzelmi, erkölcsi fejlődéséért, a gyermek- és tanulói közösség kialakulásáért és fejlődéséért. Ennek érdekében a) a gyermek, a tanuló személyiségének fejlesztésében, képességeinek kibontakoztatásában együttműködik a szülővel, b) a gyermekközösség, a tanulóközösség kialakítása, fejlesztése során a szülők közösségével együttműködve végzi nevelő-oktató munkáját, c) felkészíti a tanulót a családi életre, családtervezésre.

1995. évi CVII. törvény a büntetés-végrehajtási szervezetről
14. § (1) A bv. szerv területére belépő személy köteles a bv. szerv rendjére és biztonságára vonatkozó előírásokat betartani. (2) A bv. szerv területére belépni szándékozó személyt a személyazonosságának és a belépés indokának a megállapítása céljából igazoltatni kell. (3) A bv. szerv rendjére és biztonságára veszélyes - külön jogszabályban meghatározott - tárgyak bevitelének a megakadályozása érdekében a belépni szándékozó személy ruházata és csomagja átvizsgálható. (4) A bv. szerv területéről kilépő személy ellenőrzésére a (2)-(3) bekezdésben foglaltakat megfelelően alkalmazni kell. (5) A bv. szerv területére behajtó vagy onnan távozó járműveket át kell vizsgálni. (6) Amennyiben az érintett a (2)-(5) bekezdésben foglalt intézkedéseknek nem tesz eleget, a személy belépésének és a jármű behajtásának az engedélyezését meg kell tagadni, a kilépésre és a jármű kihajtására csak a szükséges intézkedések megtétele után kerülhet sor. (7) A bv. szerv rendjére és a biztonságára vonatkozó legfontosabb előírásokról szóban, illetve a részletes szabályokról - ideértve a be nem vihető tárgyak jegyzékét is - a belépni szándékozó személyeket írásban tájékoztatni kell.

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásáról
55. § (1) Hivatalos vagy szolgálati ügyben eljáró személynek azok minősülnek, akik a jogszabályban meghatározott feladataik végrehajtása, vagy a bv. szervezettel kötött együttműködési megállapodásban foglaltak teljesítése érdekében lépnek az intézet területére.
56. § (1) Az intézetbe - az 54. és 55. §-ban megjelölt személyek kivételével - csak a parancsnok engedélyével lehet belépni. Az intézetbe belépő személy köteles betartani az intézet rendjére, a házirendre és a fogva tartás biztonságára vonatkozó előírásokat. (2) Az intézetbe nem vihető be lőfegyver, lőszer, robbanószer, szúró- vagy vágóeszköz, kábítószer, a közbiztonságra, valamint az intézet rendjére és a fogva tartás biztonságára veszélyes tárgy. Adó-vevő készülék, telefon, fényképezőgép, illetve hang- és képfelvevő készülék bevitelét a parancsnok engedélyezheti. A védő - a belépéskor történő bejelentés mellett - külön engedély nélkül is jogosult hangfelvevő készülék (diktafon) intézetbe történő bevitelére. (3) Az (1)-(2) bekezdésben hivatkozott előírásokról a belépőket tájékoztatni kell.
57. § (1) Az intézetbe hivatalos vagy szolgálati ügyben, továbbá a parancsnok engedélyével belépő személyek ruházata és csomagja - az 56. § (4)-(5) bekezdésében és a hatályos nemzetközi egyezményekben meghatározott kivételtől eltekintve - szemrevételezéssel és technikai eszközzel ellenőrizhető, továbbá az intézet területére be nem vihető tárgyak tekintetében tőlük nyilatkozat kérhető.
59. § Az intézetbe való belépésre vonatkozó szabályokat a kilépésnél is megfelelően alkalmazni kell.

Megállapított tényállás
Az interneten [Erikanet.hu (forrás: Petőfi Népe)] 2006. március 16-án megjelent cikk szerint „kötelező börtönlátogatáson vettek részt a kecskeméti II. Rákóczi Ferenc Általános Iskola nehezen nevelhető diákjai. A program bevallottan pedagógiai jellegű volt, a gyerekeket azóta mintha kicserélték volna.” Az igazgató megmutatta a nehezen kordában tartható 7-8. osztályos tanulóknak, mi lesz azokkal, akik képtelenek betartani a társadalmi együttélés legalapvetőbb szabályait. A bv. országos parancsnokától kaptak engedélyt a Mátyási utcai börtön meglátogatására. A pedagógusoknak is hátborzongató volt az élmény; éveknek tűnt az a két óra, amit a rács mögött töltöttek. A fogvatartottakkal nem beszélhettek, de megnéztek egy magánzárkát és egy 16 fős körletet. 
A rendhagyó osztályfőnöki óra tapasztalataiból dolgozatot kellett írniuk a résztvevőknek. A lányokra leginkább az anya-gyermek körletről vetített film volt hatással, a fiúkat pedig a rácsok, a szabadság teljes hiánya, a szigorú napirend döbbentette meg. Az igazgató a tapasztalatok alapján elhatározta, hogy ezentúl minden évben szervez látogatást a kecskeméti Mátyási utcai börtönbe. 
Megkeresésemre érintett iskola igazgatója az alábbiakról tájékoztatott: 2006. február 16-án az iskola 32 tanulója 4 pedagógus kíséretében börtönlátogatáson vett részt a Bács-Kiskun Megyei Bv. Intézetben. A program alapötlete az volt, hogy az iskola 850 tanulója között található, 8-10 nehezen nevelhető, tanulásra nehezen rávehető, az élet szépségeit – nehézségeit közömbösen átélő gyermeket érzelmi úton próbálják pozitív irányba terelni. A 7-8. osztályos tanulóknak meghirdették a látogatás lehetőségét, mellyel közel 70 tanuló és számtalan osztályfőnök szeretett volna élni. Örömmel tapasztalták, hogy az „érintett” gyermekek mindegyike önként jelentkezett a látogatásra. A legnagyobb gondot a 32 gyerek kiválasztása okozta; a kimaradó jelentkezőket csak úgy lehetett megnyugtatni, hogy ígéretet kaptak a jövő évi látogatásra. A szülők mindegyike tudott a börtönlátogatásról. A tanulóknak valóban dolgozatban kellett beszámolniuk a tapasztalataikról; a fogalmazások, valamint a szülők és a pedagógusok véleménye is alátámasztották a program sikerességét.
Az igazgató kifejtette, hogy – pedagógiai tapasztalata és szakmai munkássága alapján – úgy gondolja, hogy „a magyar iskolák csak pozitív dolgokra, szituációkra készítik fel a gyermekeket, pedig a NAGY ÉLET alapvetően nem ilyen. Csupán azon lehet vitatkozni, hogy hány százalékban negatív!” Húsz éves játékvezetői múlttal rendelkező, a korábban még „elátkozott nyugaton” sokat tapasztalt pedagógusként, a gyermeki jogokat betartva döntötte el és szervezte meg a rendhagyó „élet órát”. Az igazgató mérhetetlen csalódottságát fejezte ki a vizsgálat megindítása miatt, és leszögezte, hogy továbbra is a gyermekek érdekében fog dolgozni, vállalva annak minden következményét. A levél másolatát megküldte az Országgyűlés elnökének is. 

A vizsgálat megállapításai
A 2001. január 1-jétől hatályos 1-1/65/2000. OP intézkedés szabályozza az oktatási intézmények tanulói, hallgatói csoportos „bűnmegelőzési célú” intézetlátogatásának előkészítését, ill. lebonyolítását. Az intézkedés 1. pontja értelmében a bv. országos parancsnoka engedélyezi az oktatási intézmények tanulói, hallgatói számára, hogy a bv. intézetekben bűnmegelőzési célú látogatásokat tehessenek. A bv. intézetbe való belépést – az oktatási intézmény vezetőjének írásbeli kérésére – az intézet parancsnoka engedélyezi (2. pont). Az intézetbe való belépés nem engedélyezhető 13 éven aluli személy részére (5. pont). A látogatás során a látogatók nem találkozhatnak fogvatartottakkal, csak üres zárkát lehet bemutatni (8. g, pont).
Álláspontom szerint a „börtönök megnyitása” nagymértékben hozzájárulhat ahhoz, hogy az általánosan elfogadottnál jóval árnyaltabb kép alakuljon ki a bv. intézetekről, az ott dolgozók, ill. a fogvatartottak helyzetéről, sőt akár visszatartó hatása is lehet. Az 1978. évi IV. törvény (Btk.) 37. §-a értelmében a büntetés célja a társadalom védelme érdekében annak megelőzése, hogy akár az elkövető, akár más bűncselekményt kövessen el. Az intézetlátogatás kizárólag „bűnmegelőzési” célból való engedélyezése ugyanakkor azt a látszatot keltheti, mintha a látogatókat potenciális bűnelkövetőknek tekintenék. Megkérdőjelezhető az is, hogy a vizsgált ügyben alkalmazott „pedagógiai módszer” minden esetben megfelelően (pozitívan) hat-e a 13-14 éves diákok szellemi, erkölcsi fejlődésére, hiszen még a pedagógusok számára is addig nem tapasztalt, „hátborzongató élmény” volt. (A bv. intézeteket több alkalommal felkereső munkatársaim is az intézetek rendkívül nyomasztó légköréről számoltak be.)
A büntethetőség alsó korhatára a Btk. 23. §-a szerint tizennégy év. Az 1998. évi XIX. törvény (Be.) pedig kimondja, hogy a tárgyaláson nem vehet részt hallgatóként a 14. életévét be nem töltött személy (237. § /2/ bek). 
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy visszásságot okoz a gyermekek megfelelő szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez való jogával összefüggésben, ha a 14 év alatti gyermekek számára is lehetővé teszik a bv. intézetek – tanítási óra keretében történő – látogatását. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján javaslom a bv. országos parancsnokának az 1-1/65/2000. OP intézkedés vizsgálati tapasztalataimnak megfelelő módosítását.
Felhívom továbbá az igazságügyi és rendészeti miniszter figyelmét arra, hogy fontolja meg – pszichológus szakértő bevonásával – a bv. intézetek tanítási óra keretében való látogatására vonatkozó feltételek átgondoltabb, törvényi szabályozását a készülő bv. kódexben.

Budapest, 2006. december 8.
Takács Albert sk.