Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2176/2006. számú ügyben

Előadó: dr. Kováts Beáta
A vizsgálat megindulása
A panaszos beadványában - melyet az ügy adatvédelmi szempontú vizsgálatát követően, további vizsgálat céljából az adatvédelmi biztos továbbított hivatalomnak - a Tisza Volán Zrt. által bevezetett ún. bérletváltó kártyát kifogásolta. A bérletjegyváltó kártya a helyközi járatokra érvényes elővételi bérletjegy vásárlásához szükséges. A panaszos a kártya kötelező használatának az előírását elfogadhatatlannak és feleslegesnek tartja, elsősorban azért, mert véleménye szerint könnyen előfordulhat, hogy hozzá hasonlóan valaki egy hozzátartozójának, ismerősének szeretne - annak távollétében - bérletet venni. 
Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. és 17. §-ai alapján vizsgálatot indítottam, és tájékoztatást, valamint a kártya használatával kapcsolatos belső rendelkezések megküldését kértem a Tisza Volán Zrt. vezérigazgatójától. 

Megállapított tényállás
A bérletváltó/bérletjegyváltó kártya használatát a Tisza Volán Zrt. 2004. január 1-jétől tette kötelezővé. Ezen időpontot követően elővételben helyközi járatokra érvényes bérletjegy csak bérletváltó kártya kezelésével adható ki. („Amennyiben az utas a járati személyzetnél vásárolja meg a bérletjegyét, nem szükséges a bérletváltó kártya - állapítja meg a bérletváltó kártya rendszeresítéséről szóló belső szakmai utasítás - mivel a bérletjegy ilyenkor vonalra és viszonylatra kerül kiadásra a fedélzeti jegykiadó géppel.”) Ha az utas nem rendelkezik bérletváltó kártyával, részére bérletjegy csak a kártya kiállítását követően szolgáltatható ki. Lehetőség van továbbá arra is, hogy valaki más részére vásároljon bérletet: ebben az esetben annak a bérletváltó kártyáját kell bemutatnia, akinek a részére a bérletet veszi. 
A kártya - amely tartalmazza például a felszállási és a leszállási állomás nevét (utazási viszonylat), a vonalat, illetve a bérlet fajtáját (kedvezményes/teljesárú, havi/félhavi) is - több funkciót szolgál: „Többek között használatával az elővételi bérletjegy-kiszolgálás jelentős gyorsítása, a csúcsidőszakos zsúfoltság és sorban állási idő csökkentése volt az elsődleges cél. A kártyán rögzített vonalkódok segítségével a konkrét viszonylat, bérletár, nyugta adatainak pénztárgépbe rögzítése, szükség esetén a számla kiállítása gyorsabb, nem félreérthető, hanem egyértelmű kiszolgálást eredményez. Ezzel egyidejűleg az utazási viszonylatra nyert statisztikai adatok eredményeit, a forgalomszervezési intézkedésekre, megfelelő kapacitás kibocsátásra, menetrend-tervezésre is felhasználjuk. (…) Nem utolsósorban a 2004. évi XXXIII. törvény alapján a Gazdasági és Közlekedési Minisztériummal megkötött közszolgáltatási szerződésben rögzítetteknek megfelelően, előírásra került a menetrendi vonalak gazdaságosságának és a költségek megállapítási lehetőségeinek kialakítása. Ennek első magvalósítási fázisát a chipkártyás rendszer hiányában a bérletváltó kártya rendszeresítése teszi lehetővé és indokolttá. (…) Összességében - a rendkívüli esetekben követendő rugalmas ügyintézésre kiadott szóbeli utasításommal egyidejűleg - továbbra is (…) szükségesnek tartanám a bérletváltó kártya következetes használatát.” - áll a Tisza Volán Zrt. megkeresésemre küldött válaszában.
Rövid úton történt megkeresésemre ezen kívül azt a felvilágosítást kaptam, hogy korábban a bérleteket (kilométer-)távolságra adták, amelyből nem volt egyértelműen megállapítható, hogy az utasok ténylegesen milyen vonalakon utaznak, tehát, hogy egyes vonalakra meghatározott költségek mellett mennyi bevétel esik. A bérletváltó kártya alkalmazása - amelynek révén az utazási viszonylatra is statisztikai adatok nyerhetők - hozzájárul a jobb tervezhetőséghez, a menetrendi vonalak gazdaságosságának a növeléséhez. 
A bérletváltó kártya kiállítását az erre kijelölt pénztárak végzik, a kártya kiadása díjmentes, és az csak a bérlet elővételben történő megvásárlásához szükséges, az utazáshoz nem. 
Ahol a bérletárusítók megfelelő technikai felszereléssel (pl. kártyaolvasóval) nem rendelkeznek, ott a bérletváltó kártya számát kell a bérletjegy tőszelvényén feltüntetni, és „a beküldött elszámolás felülvizsgálatakor az elszámoltatás a bérletjegy feladásakor felrögzíti a tőszelvényen feltüntetett kártyaszámot”.  
A kártya bevezetése óta a beadványozóén kívül egyéb írásos panasz nem érkezett a Tisza Volánhoz. 

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
58. § (1) Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga, beleértve a lakóhely vagy az ország elhagyásához való jogot is. 

Kapcsolódó jogszabályok
2004. évi XXXIII. tv. az autóbusszal végzett menetrend szerinti személyszállításról
20/1981. (VI. 19.) MT rendelet a közúti személyszállítási szerződésekről
1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről
4. § (1) A közúti közforgalmú személyszállítást végző járművön bárki utazhat, ha a meghirdetett utazási feltételeket megtartja. (2) A közúti közforgalmú személyszállítást végző jármű üzembentartója köteles az utazási feltételekről, menetrend alapján közlekedő jármű üzembentartója ezen kívül a jármű közlekedésének időpontjáról, gyakoriságáról és az utazás egyéb körülményeiről az utasokat tájékoztatni.
19. § (3) A közforgalmú személyszállításra az üzemben tartót szerződéskötési kötelezettség terheli. 

A vizsgálat megállapításai
Mindenekelőtt le kívánom szögezni, hogy e jelentés nem tér ki a személyes adatok védelméhez fűződő alkotmányos joggal kapcsolatos kérdésekre, mivel a beadvány ez irányú vizsgálatát az adatvédelmi biztos - mint jeleztem - korábban már elvégezte. Az adatvédelmi biztos állásfoglalása szerint „a kártyán feltüntetett adatokon kívül a szolgáltató saját nyilvántartásában is rögzít adatokat. Az utazási viszonylatra, bevételre vonatkozó, az utasok által önként megadott információk rögzítése nem kifogásolható akkor, ha ezekkel együtt nem tartják nyilván a neveket. Amennyiben tehát a forgalomszervezéssel kapcsolatos információkhoz név nem kapcsolható, akkor ezek az adatok nem személyes adatok és nem beszélhetünk az Avtv. [A személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény] értelmében vett adatkezelésről. Az adatvédelmi biztos állásfoglalása nyomán a Tisza Volán Zrt. módosította gyakorlatát: a kártyán - az eredeti elképzelésektől eltérően - az utas neve és lakóhelye nem kerül feltüntetésre, és a társaság a nyilvántartásukban már rögzített nevek törlését is elvégezte. 
Vizsgálatom során tehát arra kerestem választ, hogy a bérletváltó kártya bevezetése és kötelezővé tétele okozott-e esetleg más alkotmányos joggal összefüggő visszásságot. 
Az Alkotmánybíróság az Alkotmánynak a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának a jogát rögzítő 58. §-át értelmezve a következőket mondta ki: „A szabad mozgáshoz való jog a helyváltoztatáshoz való jog szabadságát jelenti. A magyar Alkotmány a közlekedés szabadságát külön nem nevesíti, de a szabad mozgáshoz való jog magában foglalja a járművön, vagy járművel való helyváltoztatás, a közlekedés szabadságát is.” (60/1993. (XI. 29.) számú AB határozat)
A Tisza Volán Zrt. feladata többek között a közúti közforgalmú személyszállítás mint közszolgáltatás természetes személyek általi igénybevételi lehetőségének a megteremtése. A utasok akkor, amikor - élve az Alkotmányban biztosított szabad mozgáshoz, és ezen keresztül a közlekedés szabadságához való jogukkal - igénybe kívánják venni a Tisza Volán Zrt. közforgalmú személyszállítási szolgáltatását, közszolgáltatási jogviszonyt létesítenek a társasággal. E körben alapvető jelentőségű, hogy a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 19. § (3) bekezdése alapján a társaságot szerződéskötési kötelezettség terheli. (lsd. pl. OBH 4549/1999. és OBH 6003/2003. sz. Jelentések)
A tény, hogy a Tisza Volán Zrt. a bérletjegy kiadásának a feltételévé tette a bérletváltó kártya kiváltását, azt jelenti, hogy aki nem hajlandó kiváltani a bérletváltó kártyát - és azt minden egyes alkalommal használni -, nem vásárolhat bérletet, és így nem is utazhat a társaság közforgalmú járművein (kivéve persze, ha bérlet helyett menetjegyet vásárol, amit természetesen bérletváltó kártya nélkül is megtehet). A társaság ezzel lényegében utazási feltétellé tette a kártyát.
A bérletváltó kártya kötelező alkalmazása tehát közvetlenül érinti a közlekedéshez való jogot, és a társaság szerződéskötési kötelezettségére figyelemmel aggályosnak tűnik. 
Mindazonáltal végleges álláspontom kialakítása során nem hagyhattam figyelmen kívül azt a tényt, hogy a kártya minden körülmények között ingyenes (tehát akkor is, ha például elvesztés vagy lopás miatt valaki annak ismételt kiállítását kéri), és kiváltásának nincs semmilyen speciális feltétele. Értékelnem kellett továbbá a Tisza Volán által a kártya alkalmazásának a célszerűségére vonatkozó indokolást is. 
Az említett szempontok mérlegelése után szakmai álláspontom a következő:
Bár mindenképpen kívánatosabbnak tartanám, a Tisza Volán - a kártya alkalmazásától a maga és az utasai számára remélt előnyök érdekében - csak ösztönözné, de nem tenné kötelezővé a kártya alkalmazását, az ügyben a szabad mozgáshoz való alkotmányos jog részét képező közlekedéshez való joggal összefüggő visszásságot nem állapítok meg. Álláspontom szerint a jelenlegi gyakorlat - különös figyelemmel a kártya ingyenességére - alkotmányos szempontból még elfogadható. 
Mindazonáltal - hangsúlyozva, hogy arra nincsenek eszközeim, hogy érdemben megvizsgáljam, vajon a kártya valóban alkalmas-e a kitűzött célok elérésére - meg kívánom jegyezni, hogy a társaság által felhozott érvek némelyikét nem tartom kellően megalapozottnak. Így például azt, hogy „a család bármelyik tagja - az esetleges tévedések megelőzésére is - a bérletváltó kártya használatával a szükséges és pontosan meghatározott viszonylatra a bérletjegyet meg tudja vásárolni”. Úgy vélem, a családtagok a bérletváltó kártya bevezetése előtt is képesek voltak erre. Ezen kívül álláspontom szerint a bérletjegy-kiszolgálás gyorsítása és a - például menetrendtervezéshez, az egyes vonalak gazdaságosságának a megállapításához - szükséges statisztikai adatok gyűjtése megvalósítható lenne más módon is, mint úgy, hogy a társaság az utasait kötelezi egy speciális igazolvány - a bérletváltó kártya - használatára.
Az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján felkérem továbbá a gazdasági és közlekedési minisztert, hogy saját hatáskörében vizsgálja meg, hogy a Tisza Volán Zrt. és a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium által kötött közszolgáltatási szerződésben foglaltakkal összeegyeztethető-e a bérletváltó kártyával kapcsolatos gyakorlat.
A panaszban foglaltakkal kapcsolatban végezetül hangsúlyozni szeretném, hogy álláspontom szerint nem érint alkotmányos jogot, ha a közlekedési társaság - az esetleges visszaélések visszaszorítása érdekében - kedvezményes árú bérletet/jegyet csak a kedvezményre jogosító okirat bemutatása után szolgáltat ki (tehát, ha az adott kedvezményre való jogosultságot már a vásárláskor és nem csak az utazás megkezdésekor kell igazolni). 

Budapest, 2006. november 17.
Lenkovics Barnabás sk.