Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2145/2006. számú ügyben

Előadó: dr. Gáspárné dr. Pere Katalin
Az eljárás megindítása
A panaszos beadványában a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság eljárását sérelmezi, melynek eredményeként 268.120 Ft árvaellátás és 306.172 Ft özvegyi nyugdíj visszafizetésére kötelezte. A panaszos azért kért segítséget, mert jogsértőnek tartja a visszafizetésre kötelező határozatokat, és mivel jelenleg is egyedül gondoskodik gyermekéről, az eljárás létfenntartásukat veszélyezteti.
A panasz alapján felmerült a jogbiztonsághoz, a tisztességes eljáráshoz, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogok sérelmének lehetősége, vizsgálatot tartottam szükségesnek, melynek lefolytatására a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság igazgatóját kértem fel, továbbá kértem, hogy a vizsgálat során fontolja meg a méltányosság gyakorlásának lehetőségét.

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
70/E § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1997. évi LXXXI. törvény a társadalombiztosítási nyugellátásról (Tny.)
47. § (1) Az ideiglenes özvegyi nyugdíj a házastárs halálától legalább egy évig, továbbá az elhunyt jogán árvaellátásra jogosult, másfél évesnél fiatalabb gyermeket eltartó özvegynek az árva 18 hónapos életkorának betöltéséig jár. Fogyatékos vagy tartósan beteg gyermek esetén az ideiglenes özvegyi nyugdíj azonos feltétellel a gyermek harmadik születésnapjáig folyósítható. (2) Az ideiglenes özvegyi nyugdíj megszűnését követően özvegyi nyugdíjra az jogosult, aki házastársa halálakor a) a reá irányadó öregségi nyugdíjra jogosító korhatárt betöltötte, vagy b) rokkant, vagy c) házastársa jogán árvaellátásra jogosult fogyatékkal élő, illetve tartósan beteg, vagy legalább két árvaellátásra jogosult gyermek eltartásáról gondoskodik. (3) Özvegyi nyugdíj jár akkor is, ha az erre jogosító feltételek valamelyike a házastárs halálától számított tíz éven belül következik be.

Megállapított tényállás
A panaszos férje 1994. szeptember 22-én elhunyt.
A panaszos árvaellátásra jogosult gyermekek tartása címén részesült özvegyi nyugdíjban.
„Tny. 55. § (1) Az árvaellátás - a jogosultsági feltételek megléte esetén - legkorábban az 54. §-ban említett személy halála napjától kezdődően a gyermek 16. életévének betöltése napjáig jár. Ha a gyermek oktatási intézmény nappali tagozatán tanul, az árvaellátás a tanulmányok tartamára, de legfeljebb a huszonötödik életév betöltéséig jár. Ha a jogosultság megszűnése előtt a gyermek megrokkant, ennek tartamára az árvaellátás életkorra tekintet nélkül megilleti.”
A panaszos özvegyi nyugdíjban 2000. június 1-jétől már csak az 1988. február 1-jén született Szandra nevű árvaellátásra jogosult gyermeke miatt részült. Az árvaellátás továbbfolyósítására a Lengyel Gyula Kereskedelmi Szakközépiskola által 2004. szeptember 10-én kiállított igazolása alapján került sor, mely szerint Szandra 2004. augusztus 27-én beiratkozott az intézménybe, tanulmányait nappali tagozaton vagy nappali rendszerű felnőttoktatás keretében folytatja és a tanulói jogviszony megszűnésének várható időpontja 2007. június 30.
A 2005. szeptember 1-jén kiállított és szeptember 19-én beérkezett igazolás szerint nevezett gyermek a 2005/2006. tanévben esti tagozaton folytatja tanulmányait.
„Tny. 52. (3) Az árvaellátásra jogosult gyermekek tartása címén megállapított özvegyi nyugdíjra jogosultság megszűnik, ha már egyik gyermeket sem illeti meg árvaellátás.”
Ezért a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a 2005. szeptember 23-án kelt I. fokú határozatával 2005. október 1-jei hatállyal megszüntette az árvaellátást és ugyanazon a napon határozattal 2005. október 1-jei hatállyal megszüntette a panaszos özvegyi nyugdíjra való jogosultságát is.
Majd Nyugdíjfolyósító Igazgatóság megkereste az iskolát annak tisztázása érdekében, hogy az árva nappali tagozatú tanulói jogviszonya pontosan mikor szűnt meg. Az iskola közlése szerint az árva nappali tagozatos jogviszonya 2005. január 21-én szűnt meg. Ezt a tényt azonban a Tny. 97. § (3) bekezdésében előírt 15 napon belüli bejelentési kötelezettsége ellenére a panaszos nem közölte a Nyugdíjfolyósító Igazgatósággal. 
A panaszos az I. fokú határozat ellen fellebbezést terejsztett elő.  A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság igazgatója a fellebbezést a 2006. február 15-én kelt II. fokú határozatában az I. fokú határozatokat - annak megállapítása mellett, hogy az özvegyinyugdíjra, illetve árvaellátásra való jogosultság megszünésének hatálya 2005. január 22. - hatályában fenntartotta és a fellebbezést elutasította.
„Tny. 84. § (1) Az, aki nyugellátást jogalap nélkül vett fel, köteles azt visszafizetni, ha erre a felvételtől számított kilencven napon belül írásban kötelezték.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott idő elteltével a jogalap nélkül felvett nyugellátást attól lehet visszakövetelni, akinek a nyugellátás felvétele felróható.”
A fenti jogszabályi előírásra tekintettel a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a panaszost 2005. január 22-től 2005. szeptember 30-ig jogalap nélkül felvett 268.120 Ft összegű árvaellátás, illetve a 206.172 Ft összegű özvegyi nyugdíj visszafizetésére kötelezte. A tartozás visszafizetésére a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság vezetője havi 8.000 Ft részletfizetést engedélyezett.
A panaszos a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségek kimerítését követően keresetet terjesztett elő a Fővárosi Munkaügyi Bírósághoz az Igazgatóság vezetőjének II. fokú határozata ellen.

A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint: „Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.”
Ezzel összefüggésben az Obtv. 29. § (2) bekezdése nevesíti azokat a hatóságokat is, melyekre nem terjed ki a biztos hatásköre. Ezek: a) az Országgyűlés; b) a köztársasági elnök; c) az Alkotmánybíróság; d) az Állami Számvevőszék; e) a bíróság; f) az ügyészség, kivéve az ügyészségi nyomozást végző ügyészségi szervet.
Jelen ügyben már eljárást folytat a bíróság, így a fentebb idézett szakasz, valamint az Alkotmánybíróság 17/1994. (III. 29.) AB határozatában foglaltak nem adnak lehetőséget a bíróságok eljárásának, döntéseinek felülvizsgálatára. A bíróság döntését felülvizsgáló alapjogi eljárás sértené a bírák Alkotmányban biztosított önállóságát, függetlenségét, semlegességét, a hatalmi ágak elválasztásának alapvető jogelvét és a jogbiztonság elvét, ezért a további vizsgálattól el kell tekintenem.

Budapest, 2005. április24.

Lenkovics Barnabás sk.